ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. справа № 826/4692/18
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації (далі – відповідач) про скасування рішення про відмову у видачі довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника, зобов`язання видати довідку про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач через представника звертався до відповідача із заявами про видачу довідки про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках, однак за результатами розгляду даних заяв відповідачем було відмовлено у видачі такої довідки. Так, листом від 31.01.2018 № 280/02-59 відповідач відмовив у видачі довідки у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують роботу у зоні небезпеки та її оплату. Однак, на думку позивача всі необхідні документи які зазначаються в п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 886 були подані представником позивача у встановленому законом порядку згідно заяви від 15.02.2017. Таким чином, підстави для відмови у видачі довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника є відсутніми зі сторони відповідача та незаконними. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №826/4692/18.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.04.2018. Щодо заявлених позовних вимог заперечив, зокрема зазначив, що відповідно до пункту 1 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886 (із змінами) (далі - Положення), розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворюванню (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації за поданням райдержадміністрацій. При цьому, відповідач не відмовляв у задоволенні заяви позивача, а лише роз`яснив, позивачу необхідність надати первинні бухгалтерські документи. Таким чином, позовні вимоги позивача заявлені у позовній заяві вважає необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. 
На виконання положень пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України “Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду” за № 2825-IX від 13.12.2022 та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, судову справу №826/4692/18 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду. 
Вказана справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 04.04.2025. 
Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №826/4692/18 передано на розгляд судді Микитин Н.М.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №826/4692/18 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та розпочато розгляд адміністративної справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
29.05.2025 на виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного від 09.05.2025 у справі № 826/4692/18 Департаментом соціального захисту Київської обласної державної адміністрації направлено копію протоколу 33 засідання комісії Київської облдержадміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 22 травня 2017 року, яким ухвалено рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 .
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 року категорії 1, про що видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.01.2012 (а.с.23).
Згідно експертного висновку від 25.10.2011 №10/11, захворювання позивача пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12).
Відповідно до довідки МСЕК від 08.11.2012 серії КИО-1 №1396628 позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково та зазначено, що причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
15.02.2018 позивач звернувся до Київської обласної державної адміністрації із заявою про визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про отримання довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника (а.с.8).
Відповідач листом від 31.01.2018 року № 280/02-59 позивачу, відмовлено у видачі довідки у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують роботу у зоні небезпеки та її оплату (а.с.9).
Не погоджуючись із вищенаведеним рішенням відповідача, вважаючи відмову у видачі довідки про заробітну плату в зоні відчуження у 1986-1990 роках протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі – Закон № 796-XII).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Право на пільги та компенсації, передбачені Законом № 796-XII, мають особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями (частина друга статті 14 Закону № 796-XII).
Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 14 № 796-XII).
Громадянам, які працюють у зоні відчуження, встановлюється доплата у порядку і розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України (стаття 39 Закону № 796-XII).
Згідно із статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
а) державної пенсії;
б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Статтею 54 Закону № 796-XI, станом на дату виникнення спірних правовідносин, було визначено:
- пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою (частина перша статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2015-VIII від 13.04.2017);
- в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців (частина друга статті 54);
- умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (частина третя статті 54);
Статтею 50 Закону № 796-XI визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-ХІІ визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 (далі Порядок № 1210).
Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п. 1 Порядку).
26.09.2012 року постановою Кабінету Міністрів України № 886 Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі Типове положення).
Відповідно до пункту 1 Типового положення, розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.
Згідно п. 2 Типового положення, Центральна і регіональна комісії є допоміжними органами і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Типовим положенням.
Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.
За пунктом 7 Типового положення, центральна і регіональна комісії мають право:
отримувати в установленому порядку від центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для виконання покладених на них завдань;
залучати до участі у своїй роботі представників центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками), а також незалежних експертів, фахівців відповідного напряму (за згодою).
Згідно з пунктом 8 Типового положення, регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.
До заяви додаються копії: перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення (з пред`явленням оригіналів); архівної довідки про відсутність документів щодо оплати праці за ліквідованим підприємством, установою, організацією; особового рахунка, розрахунково-платіжної відомості, табуляграми з планом рахунків (розшифрованими кодами) або довідки підприємства про фактично виплачену у 1986-1990 роках заробітну плату в зоні відчуження, у тому числі за її складовими, із зазначенням суми та дати виплати (за наявності); довідки про періоди несення служби (виконання робіт), виданої військовою частиною (підприємством) або Галузевим державним архівом Міноборони, довідки Галузевого державного архіву CБУ, довідки інших архівних установ та архівів територіальних органів центральних органів виконавчої влади, Міністерства оборони Російської Федерації, витягу із журналу обліку виїздів у зону відчуження, в яких зазначаються дні виїзду на об`єкти (в населені пункти) зони відчуження; документа, що підтверджує факт виконання робіт у зонах небезпеки зони відчуження, на об`єктах, місцевостях (населених пунктах) у 1986-1990 роках, визначених рішеннями Урядової комісії з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (за наявності); колективного договору або положення про оплату праці, що були чинними на підприємстві, в установі чи організації у відповідний період, інших документів про умови та режим роботи підприємства та заявника (із зазначенням змін, підсумованого обліку робочого часу та облікового періоду - місяць, квартал тощо), наказів по підприємству, інших документів заявника; табеля обліку робочого часу заявника в зоні відчуження або шляхового листа (за наявності), що засвідчені печаткою (у разі наявності) підприємства, у складі якого виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому зазначено час, фактично відпрацьований у зоні відчуження заявником.
Копії документів, які подаються заявником, засвідчуються в установленому порядку центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких зберігаються оригінали таких документів.
Копія перереєстрованого посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), та вкладки до посвідчення засвідчення не потребує.
Голова регіональної комісії в день надходження письмової заяви забезпечує надсилання до державного реєстратора запиту щодо надання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про підприємство, установу, організацію, з якого було відряджено (призвано на військові збори) заявника.
Таким чином, Типовим положенням передбачений вичерпний перелік документів, для визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.
Пунктом 9 Типового положення передбачено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.
Рішення регіональної комісії оформляється протоколом, який підписується її головою та присутніми на засіданні членами.
Форма довідки про заробітну плату встановлюється Мінсоцполітики.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач у встановленому порядку звернувся до Київської обласної державної адміністрації із заявою про видачу довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр. для перерахунку пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви були надані додаткові документи, а саме: копія паспорта; копія ідентифікаційного коду, копія посвідчення особи яка постраждала в наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії; копія довідки МСЕК про інвалідність; копія витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про ліквідацію установи; копія експертного висновку №10/11 від 25.10.2011; копія трудової книжки; копія довідки № 73 від 10.10.2000 ВАТ «Бориспільська автобаза»; копія Архівної довідки № 25-07/83 від 06.03.2012 Виконавчого комітету Бориспільської міської ради (Трудовий архів); копія особових рахунків ОСОБА_1 за 1986 рік (липень, серпень, вересень); архівна довідка № 25-07/125 від 14.03.2013 Виконавчого комітету Бориспільської міської ради (Трудовий архів).
Розглянувши вищенаведену заяву позивача про видачу довідки про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках, відповідно до протоколу №33 від 22.05.2017 відмовлено у видачі довідки у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують роботу у зоні небезпеки та її оплату.
Однак, як вбачається з рішення про відмову, викладеного у формі протоколу, відповідачем, зазначено лише про відсутність первинних документів, що підтверджують роботу у зоні небезпеки та її оплату, але без визначення конкретних документів, які не надані позивачем. 
Також суд бере до уваги, що відповідно до п. 7 Положення № 866 центральна і регіональна комісії мають право: отримувати в установленому порядку від центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію, необхідну для виконання покладених на них завдань.
А тому Комісія як суб`єкт владних повноважень наділена правом збирати необхідні документи, яких не вистачає для встановлення всіх обставин та прийняття правомірного рішення.
Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача нате, що під час засідань комісії позивачу було роз`яснено, які саме документі необхідно надати, оскільки зазначене твердження не знайшло своє відображення у протоколі №33 від 22.05.2017.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи рішення про відмову у видачі довідки діяв протиправно.
Щодо позовних вимоги позивача про зобов`язання видати довідку про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника, на підставі наданих ним документів, суд зазначає наступне.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
При цьому, як було зазначено судом вище, відповідачем при прийнятті спірного рішення не враховано всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Ці обставини потребують додаткової оцінки та перевірки, яку суд не може надати в даному провадженні, оскільки такі доводи не були покладені відповідачем в основу оскаржуваного рішення.
Відтак, оскільки за обставин цієї справи має місце неналежний розгляд заяви позивача про надання йому довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача (в особі уповноваженого органу) повторно розглянути заяву позивача з доданими до неї документами від 15.02.2017 про видачу довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника та прийняття відповідного рішення з урахуванням висновків суду.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення ним будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 22.05.2017 згідно протоколу №33 про відмову ОСОБА_1 у видачі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.
Зобов`язати Департамент соціального захисту Київської обласної державної адміністрації (в особі уповноваженого органу) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами від 15.02.2017 про видачу довідки про заробітну плату одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі коли підприємство, установа або організація ліквідована без правонаступника та прийняття відповідного рішення з урахуванням висновків суду. 
В задоволенні решти вимог позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );
відповідач - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 03193459, вул. Лесі Українки, 1, Київ, 01196). 

Суддя   Микитин Н.М.