Унікальний номер справи 333/933/26
Номер провадження 2/333/2200/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 травня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання – Мельникова К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення компенсаційних платежів та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України,
за участі:
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Кузнецової А.С.,

в с т а н о в и в:
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
Державна іпотечна установа звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення компенсаційних платежів та інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 року у справі № 333/1986/17, позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість у сумі 44 242,51 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017р. становить 1 202 991,80 грн. та судові витрати у сумі 18 044,88 грн. 03.11.2020 р. ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/1986/17, замінено стягувача - ПАТ КБ «Надра» у виконавчому провадженні по цивільній справі № 333/1986/17, винесеному на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 року за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - Державну іпотечну установу. Відповідачами до цього часу рішення суду не виконане, заборгованість не погашена. У зв`язку з невиконанням відповідачами рішення суду сума інфляційних втрат, в межах позовної давності, за період з 02.06.2020 по 23.02.2022 становить 222 233,84 грн., з яких: 39 380,77 грн. – компенсаційні платежі (3% відсотки річних); 182 853,07 грн. – інфляційні витрати грн., в зв`язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідачів вказану суму, а також понесені судові витрати.
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
23.02.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено наступне. Відповідач ОСОБА_1 не заперечує обставину наявності заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/1986/17 від 21.06.2017, яким стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 17/2008/0143 Фжр, укладеного 29.01.2008 року між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем. В цій справі позивач, Державна іпотечна установа, обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення компенсаційних платежів за невиконання рішення суду, посилається на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2020 у справі № 333/1986/17, якою задоволена заява Державної іпотечної установи про заміну стягувача – ПАТ КБ «Надра» у виконавчому провадженні по цивільній справі № 333/1986/17 на його правонаступника – Державну іпотечну установу. Однак, позивач не навів доказів переходу до нього прав у зобов`язанні за кредитним договором, що позбавляє його права вимагати стягнення на свою користь компенсаційних платежів внаслідок невиконання рішення суду по стягненню на користь ПАТ КБ «Надра» боргу відповідачів за кредитним договором. Щодо розрахунку компенсаційних платежів зазначила, що за змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) – це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 723/304/16-ц вказала, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Зважаючи на те, що у резолютивній частині судового рішення, у зв`язку з невиконанням якого позивачем нараховано інфляційні втрати, зазначено про стягнення з відповідачів суми коштів в іноземній валюті, тому передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають. Щодо стягнення трьох відсотків річних вказала, що відповідачі вважають, що позивачем не надано доказів, на підтвердження суми заборгованості за рішенням суду на час звернення з даним позовом саме в розмірі 1 202 991,80 грн., на яку позивачем нараховані 3% річних, у тому числі враховуючи, що за рішенням суду з відповідачів солідарно стягнуто кошти в іноземній валюті. Як слідує зі змісту заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017р. у справі № 333/1986/17, в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших платежів передбачених Договором, а також можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з Банком договір застави майнових прав по договору купівлі-продажу цінних паперів, а саме облігацій підприємства ТОВ Константа у кількості 8539 шт., загальна номінальна вартість яких складає 485 783 грн. 71 коп. Пізніше 02.11.2009 р. в якості забезпечення виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, інших платежів, передбачених Договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник додатково укладає з Банком договір застави цінних паперів, а саме облігацій підприємства ТОВ Константа у кількості 5720 шт., загальна номінальна вартість яких складає 326 894 грн. 12 коп. Стаття 572 ЦК України визначає, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином, не виключається, що кредитор, первісний або новий, міг задовольнити свої вимоги за рахунок заставлених майнових прав та цінних паперів, зокрема за рахунок зазначених вище облігацій підприємства ТОВ Константа. З наведених підстав, просила відмовити Державній іпотечній установі в задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 компенсаційних платежів на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 222 233,84 грн. в повному обсязі.
06.05.2026 року на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача, в яких адвокат Кузнецова А.С. вважає необхідним доповнити підстави заперечень щодо позовних вимог у зв`язку із появою релевантної судової практики, висновки щодо застосування аналогічних норм права можуть бути застосована судом у цій справі. Так, 11 лютого 2026 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25), текст якої з`явився у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 3 березня 2026 року. У вказаній постанові Верховний суд зробив висновок щодо застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до грошового зобов`язання, можливість примусового стягнення якого за судовим рішенням остаточно втрачена. Обставини справи № 754/511/23 аналогічні до нашої справи: судовим рішенням від 05 липня 2011 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, зокрема за тілом кредиту та процентами, а 20 січня 2012 року видано виконавчий лист. За наслідками пред`явлення цього виконавчого листа до виконання виконавче провадження закривалось, а документ повертався стягувачу. 25 квітня 2016 року державний виконавець відмовив у відкритті виконавчого провадження і з цього часу виконавчий документ на виконанні не перебуває. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а в задоволенні заяви стягувача про поновлення цього строку та видачу дубліката виконавчого документа суд відмовив. Рішення суду про стягнення боргу залишилось не виконаним. У зв`язку із цим кредитор пред`явив цей позов до позичальниці (боржниці) про стягнення з неї 3 % річних, нарахованих на тіло кредиту і проценти, стягнутих рішенням суду, яке нею не виконано. Велика Палата Верховного суду прийшла до наступних висновків: зобов`язання зі сплати боргу, яке засвідчене судовим рішенням про його примусове стягнення, строк пред`явлення виконання за яким пропущено і в поновленні такого строку суд відмовив, а можливість його виконання втрачена, не може вважатися припиненим у матеріально-правовому сенсі (може бути виконаним добровільно боржником). Проте таке зобов`язання вважається тим зобов`язанням, вимоги за яким позбавлені примусового захисту, проте добровільне виконання яких визнається належним. У такому випадку до відповідних грошових вимог (щодо яких вичерпана можливість стягнення в примусовому порядку за судовим рішенням) не можна застосовувати правила частини другої статті 625 ЦК України.
В судовому засіданні відповідач та представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Кузнецова А.С. заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях.
Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
21.06.2017 р. рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/1986/17, позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість у сумі 44 242,51 долара США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017р. становить 1 202 991,80 грн. та судові витрати у сумі 18 044,88грн. 
03.11.2020 р. ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/1986/17, заява Державної іпотечної установи про заміну сторони виконавчого провадження, яка заявлена у справі № 333/1986/17 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволена. Замінено стягувача - ПАТ КБ «Надра» у виконавчому провадженні по цивільній справі № 333/1986/17, винесеному на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 року за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - Державну іпотечну установу.
Листом від 11.02.2021 р. № 8134/11-18.3-33 Комунарським відділом ДВС у м. Запоріжжі повідомлено Державну іпотечну установу, що в провадженні Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження по виконавчому листі № 333/1986/19, який видано Комунарським районним судом м. Запоріжжя щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 44 242,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017р. становить 1 202 991,80 грн. та понесені судові витрати в розмірі 18 044,88 грн. 
ВП № 57659160 з примусового виконання рішення: 
13.11.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 
20.12.2019 р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.
Листом від 11.02.2021р. № 8130/11-18.3-33 Комунарським відділом ДВС у м. Запоріжжі повідомлено Державну іпотечну установу, що в проваджені Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження по виконавчому листі № 333/1986/19, який видано Комунарським районним судом м. Запоріжжя щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 44 242,51 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 04.01.2017р. становить 1 202 991,80 грн. та понесені судові витрати в розмірі 18 044,88 грн. 
ВП № 57659160 з примусового виконання рішення: 
12.11.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 
12.11.2018 р. винесено постанову про арешт коштів боржника; 
30.05.2019р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.
Листом від 16.03.2021 р. № 089-60-555/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив Державну іпотечну установу про те, що за результатами перевірки наявних у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконавчих документів ПАТ «КБ «Надра» запитувані Державною іпотечною уставною виконавчі листи відсутні, оскільки до Фонду дані виконавчі листи Банком не передавались і від органів ДВС не надходили. 
04.01.2022 р. ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/1986/17, відмовлено в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 333/1986/17.
Листом від 17.12.2025 р. № 119988 Комунарським ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), направлено Державній іпотечній установі копію постанови від 12.11.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 57659160 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1986/17, виданого 29.03.2018р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» (правонаступником, якого є Державна іпотечна установа) боргу у розмірі 1 221 036,68грн. та постанову від 20.12.2019р. про повернення виконавчого документу стягувачу. Додатково зазначено про відсутність стягнень в межах вказаного виконавчого провадження.
Листом від 17.12.2025 р. № 119987 Комунарським ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено Державну іпотечну установу, що в проваджені Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено Державній іпотечній установі копію постанови від 12.11.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 57659170 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1986/17 виданого 29.03.2018 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» (правонаступником, якого є Державна іпотечна установа) боргу у розмірі 1 221 036,68 грн. та постанову від 30.05.2019 р. про повернення виконавчого документу стягувачу. Додатково зазначено про відсутність стягнень в межах вказаного виконавчого провадження.
V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. 
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, разом із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та трьох процентів річних від простроченої суми. 
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. 
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу стягувача, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати стягувачу.
Із долучених позивачем доказів слідує, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017р. по справі № 333/1986/17, позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 17/2008/0143 Фжр від 29.01.2008 р., яка складається з: - заборгованості за кредитом у сумі 29816,77 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017р. 810743,56 грн.; - заборгованості по сплаті відсотків у сумі 10211,80 доларів СІЛА в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017р. 277667,56 грн.; - пені у сумі 4213,51 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017р. 114580,64 грн. 
За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) – це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. 
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. 
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.
Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. 
Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. 
Також, аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19), у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 130/2604/18, від 22 червня 2020 року у справі № 752/10525/16-ц. 
Як слідує зі змісту заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/1986/17, предметом укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 кредитного договору №17/2008/0143Фжр від 29.01.2008 були грошові кошти, виражені в доларах США. 
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017р. по справі № 333/1986/17, позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 17/2008/0143 Фжр від 29.01.2008 р., яка складається з:
- заборгованості за кредитом у сумі 29816,77 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017р. 810743,56 грн.; 
- заборгованості по сплаті відсотків у сумі 10211,80 доларів СІЛА в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017р. 277667,56 грн.; 
- пені у сумі 4213,51 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ на 04.01.2017р. 114580,64 грн. 
Разом з тим, слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 723/304/16-ц вказала, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. 
Зважаючи на те, що у резолютивній частині судового рішення, у зв`язку з невиконанням якого позивачем нараховано інфляційні втрати, зазначено про стягнення з відповідачів суми коштів в іноземній валюті, тому передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, а тому суд доходить до висновку що у задоволенні позовних вимог в частині інфляційних витрат в розмірі 182 853,07грн. слід відмовити.
Щодо стягнення компенсаційних платежів (3% відсотки річних) слід зазначити таке.
В якості заперечень представник відповідача посилалась на постанову Великої Палати Верховного Суду № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25), якою зроблено висновок щодо неможливості застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до грошового зобов`язання, можливість примусового стягнення якого за судовим рішенням остаточно втрачена. 
Однак, вказана постанова не є релевантною до спірних правовідносин у даній справі. 
Так, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. 
Згідно ч.4 ст. 12 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Як вбачається з постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувача від 20.12.2019 та 30.05.2019, виконавчі документи можуть бути повторно пред`явлені для виконання в строк до 20.12.2022 та 30.05.2022 відповідно. 
Разом з тим, згідно п.10 -2 розділу XIII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Виходячи з вищевикладеного, строки пред`явлення для виконання вказаних виконавчих документів перервалися 24.02.2022, що вказує на те, що стягувачем не пропущений строк на повторне пред`явлення до примусового виконання виконавчих документів.
Той факт, що позивачу було відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів не свідчить про автоматичний пропуск строку на їх пред`явлення (враховуючи крім того, що судом відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів з огляду на недоведеність втрати їх оригіналів) .
Отже, в справі, що розглядається, неможливо стверджувати, що можливість примусового стягнення боргу за за судовим рішенням остаточно втрачена, що в свою чергу дозволяє застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до грошового зобов`язання, яке не виконане.
Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч. 1 ). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5).
Згідно із ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).
Таким чином, позовні вимоги Державної іпотечної установи підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача компенсаційних платежів, а саме- 3% відсотків річних від простроченої суми в межах заявлених позовних вимог – за період з 02.06.2020 р. по 23.02.2022 р. в сумі 39 380,77 грн.
Інші доводи відповідача спростовуються матеріалами справи (в тому числі, судовими рішеннями та листами виконавчої служби щодо відсутності стягнень в межах виконавчих проваджень, що розглядаються) та на висновки суду не впливають.
Враховуючи, що позовні вимоги Державної іпотечної установи задоволено частково, у відповідності до вимог ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 473 грн., розмір яких суд визначає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст. 82, 89, 141, 229, 263, 264, 267, 354 ЦПК України, суд, - 
В и р і ш и в : 
Позов Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення компенсаційних платежів та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України – задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи компенсаційні платежі (3% відсотки річних) за невиконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2017 р. по справі № 333/1986/17, за період з 02.06.2020 р. по 23.02.2022 р. в розмірі 39 380 /тридцять дев`ять тисяч триста вісімдесят/ гривень 77 копійок; а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 473 /чотириста сімдесят три/ гривні 00 копійок. 
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Комунарський районний суд міста Запоріжжя.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: ДЕРЖАВНА ІПОТЕЧНА УСТАНОВА, юридична адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, ЄДРПОУ 33304730.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Ковальова