П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/1386/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Печений Є.В. 
Суддя-доповідач: Томчук А.В. 
18 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Томчука А.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Савицької Н.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовною заявою до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України (Військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 05.02.2018 включно;
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України (Військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 05.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 06.02.2018 по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 06.02.2018 по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації – різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по грудень 2018 року включно;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію – різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по грудень 2018 року включно у розмірі 4 463,15 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_4 ) щодо не нарахування та невиплати індексації – різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.01.2019 по 27.06.2019 включно;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 (Військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію – різницю грошового забезпечення за період із 01.01.2019 по 27.06.2019 включно у розмірі 4 463,15 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб. 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.03.2026 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 лютого 2018 року включно.
Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (місяця підвищення доходу), відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року включно.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (місяця підвищення доходу), відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації та з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, оскільки є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів) військовослужбовців. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 27.06.2019, суд першої інстанції дійшов висновку, що підвищення доходу позивача в березні 2018 року становило 4 470,11 грн (7 059,00 грн – 2 588,89 грн), що перевищує суму можливої індексації 4 463,15 грн, а тому підстави для нарахування індексації-різниці відсутні.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.03.2026 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення таких позовних вимог у повному обсязі, а в іншій частині рішення залишити без змін. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення пункту 5 Порядку № 1078, оскільки при визначенні розміру підвищення доходу у березні 2018 року порівняв лише розміри посадових окладів (2 588,89 грн у лютому та 7 059,00 грн у березні), а не весь фактичний грошовий дохід позивача за ці місяці. Посилається на те, що згідно з особистими картками грошового забезпечення та довідками Пенсійного фонду України за формами ОК-5 та ОК-7 грошове забезпечення позивача у лютому 2018 року становило 11 462,88 грн, а у березні 2018 року — 11 134,45 грн (без урахування одноразових виплат), тобто підвищення доходу фактично не відбулося. Посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 10.09.2020 у справі № 200/9297/19-а, від 24.09.2025 у справі № 140/16566/21, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 22.06.2023 у справі № 520/6243/22, від 06.07.2023 у справі № 240/23550/21, від 29.12.2025 у справі № 560/12915/23. Також у додаткових поясненнях від 22.04.2026 посилається на постанову Верховного Суду від 09.04.2026 у справі № 380/2810/24, в якій зазначено, що визначальне значення для врахування видів грошового забезпечення при визначенні розміру доходу має факт нарахування у конкретних місяцях складових грошового забезпечення, а не правила виплати грошової винагороди за минулий місяць.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , остання також подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 відмовити в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначає, що питання про визначення базового місяця для нарахування індексації є дискреційним повноваженням відповідача, а тому суд не вправі визначати конкретний базовий місяць; посилається на те, що діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Військова частина НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заперечила проти доводів скарги, вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Військової частини НОМЕР_3 безпідставним, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову до НОМЕР_2 прикордонного загону в повному обсязі. Зазначає, що є бюджетною установою, розпорядником коштів нижчого рівня, фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетних асигнувань; посилається на дискреційний характер повноважень щодо нарахування індексації.
Військова частина НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заперечила проти доводів скарги в частині вимог до Військової частини НОМЕР_4 , вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_4 законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_4 — без змін. Зазначає, що підвищення доходу позивача в березні 2018 року становило 4 470,11 грн, що перевищує суму можливої індексації 4 463,15 грн, а тому позивач не має права на індексацію-різницю.
Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.
З урахуванням приписів статті 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу у підрозділах Державної прикордонної служби України (далі – ДПСУ), зокрема: у НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПСУ (в/ч НОМЕР_3 ) – у період з 01.12.2015 по 05.02.2018; у ІНФОРМАЦІЯ_8 (в/ч НОМЕР_1 ) – з 06.02.2018 по 18.12.2018; у ІНФОРМАЦІЯ_9 (в/ч НОМЕР_4 ) – з 18.12.2018 по 27.06.2019.
З особових карток грошового забезпечення за 2015– 2019 роки вбачається, що відповідачі нараховували та виплачували позивачу грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за званням, щомісячні надбавки, премії тощо). 
Водночас дані про системне нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 у 4 та 9 загонах відсутні; у 2018– 2019 роках індексація у вигляді поточної індексації виплачувалась частково.
У відповідях на адвокатські запити: 4 загін (В/ч НОМЕР_3 ) підтвердив проходження служби позивачем, надав копії документів щодо грошового забезпечення, але зазначив, що питання заборгованості з індексації, на їхню думку, належить до компетенції органу, з якого військовослужбовець звільняється зі служби; 6 загін (В/ч НОМЕР_4 ) повідомив, що заборгованість з індексації за період перебування позивача на фінансовому забезпеченні загону 9971 відсутня, усі виплати при звільненні, на їхню думку, здійснені у повному обсязі.
Не погоджуючись із такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Приписами частин першої - третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Оскільки скаржники апелюють рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тому апеляційний суд з урахуванням приписів статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України переглядатиме оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційних скарг Військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 .
Визначаючись щодо вимог, що стосуються індексації грошового забезпечення за період з 06.02.2018 по 28.02.2018, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Водночас правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-XII).
За приписами статті 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з статтею 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Згідно пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, зокрема, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
При цьому згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відтак, аналіз вказаних приписів свідчить про те, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадового окладу особи. У разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати перевищить суму індексації. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Варто зазначити, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року № 1294 (надалі - Постанова № 1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вказана постанова набирає чинності з 01 січня 2008 року.
Відтак, з врахуванням приписів пункту 5 Порядку № 1078 саме січень 2008 року є місяцем, в якому відбулося підвищення грошових доходів військовослужбовців та є базовим при проведенні індексації.
Крім того, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30,08.2017 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103) ця постанова набирає чинності з 01.03.2018.
Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 (з 01.03.2018), якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року.
Тому, позивач має право на виплату такої індексації за період з 06.02.2018 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року.
Пунктом 6 Порядку № 1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 КЗпП України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 23.10.2019 у справі № 825/1832/17.
Суд також зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Окремо колегія суддів звертає увагу, що вжиття заходів щодо збільшення грошового забезпечення закріплене у грудні 2015 року відбулося не шляхом збільшення посадового окладу, а завдяки іншим видам грошового забезпечення, крім посадового окладу. Тому, в цілому, за загальним правилом для нарахування індексації має застосовуватися січень 2008 року.
Крім того, при розгляді цієї справи доречно врахувати і висновок Верховного Суду викладений в постанові від 10.09.2020 справа №200/9297/19, а саме: "при розрахунку індексації грошового забезпечення має застосовуватись "..." з 01.12.2015 - базовий місяць січень 2008 року відповідно до п. 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003".
Доводи апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 зводяться до того, що визначення базового місяця для нарахування індексації є дискреційним повноваженням відповідача, а тому суд не вправі зобов`язувати відповідача застосовувати конкретний базовий місяць.
Колегія суддів відхиляє зазначені доводи, оскільки вони суперечать усталеній практиці Верховного Суду. Нарахування індексації грошового забезпечення є імперативним обов`язком роботодавця, а не дискреційним повноваженням. Верховний Суд неодноразово наголошував, що кожен орган (військова частина), який виплачує грошове забезпечення, відповідає за його правильне нарахування за період фактичного перебування особи у відповідних правовідносинах. Визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін здійснюється відповідно до чітко визначених правил Порядку № 1078 та не передбачає свободи розсуду суб`єкта владних повноважень.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у лютому 2018 року зміни посадових окладів за постановою КМУ № 704 ще не набрали чинності (вони діють з 01.03.2018), тому лютий 2018 року не є новим місяцем підвищення доходу. Для цього місяця актуальним залишається місяць підвищення доходу — січень 2008 року, що відповідає наведеній вище практиці Верховного Суду. Доказів того, що Військова частина НОМЕР_1 нарахувала і виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2018 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як місяця початку обчислення індексу споживчих цін, суду не подано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 06.02.2018 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця.
Доводи апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.
Щодо аргументів апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог (індексація-різниця за період з 01.03.2018 по 27.06.2019), слід вказати наступне.
За приписами статті 1 Закону України № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
За правилами частини 2 статті 5 Закону № 1282-XII, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Як унормовано статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Наведені вище приписи свідчать про те, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
На реалізацію вимог Закону № 1282-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку № 1078).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Як унормовано абзацом 1 пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку №1078.
За правилами абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Варто зауважити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.
Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).
Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Щодо фіксованої суми індексації, то дійсно Закон № 1282-ХІІ і Порядок № 1078 такого поняття не містять.
Проте вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, у якій були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Однак постановою Уряду "Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" № 1013 від 09.12.2015 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078 поняття фіксованої суми індексації не згадується.
Так, з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково вказує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави дійти висновку, що нарахування та виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, тому з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу військовослужбовця, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21 та ряді інших.
Водночас позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась індексація-різниця 01.03.2018 по 27.06.2019.
При цьому з огляду на приписи абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
З урахуванням вищевикладеного та актуальної та сталої правової позиції Верховного Суду, сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складає 1762 грн*253,30%= 4463,15 грн.
Колегія суддів звергає увагу на тому, що не усі складові грошового забезпечення входять до суми обрахунку індексації-різниці. Слід звернути увагу на особливості нарахування додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889, втратила чинність 01 березня 2018 року).
Так, Постановою № 889 було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Вказана винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, про що неодноразово висловлювався Верховний суд у постановах від 16.05.2019 у справі № 826/11679/17, від 29.11.2019 у справі № 822/112/18.
При цьому, зі змісту Постанови № 889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер, отже вона враховується при розрахунку індексації.
Поряд з цим, з 01.03.2018 щомісячна додаткова грошова винагорода не нараховується, у зв`язку із втратою чинності Постанови № 889.
Колегія суддів враховує, що згідно з пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.2016 № 73, яка втратила чинність 18.11.2018, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників.
Наказом Державної прикордонної служби України від 20.05.2028 № 425, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за №5 37/15228 затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (яка була чинною станом на день виникнення спірних відносин), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).
При вирішенні апеляційної скарги позивача судом враховано, що Позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу у підрозділах Державної прикордонної служби України (далі – ДПСУ), зокрема: у НОМЕР_2 прикордонному загоні ДПСУ (В/ч НОМЕР_3 ) – у період з 01.12.2015 по 05.02.2018; у ІНФОРМАЦІЯ_8 (В/ч НОМЕР_1 ) – з 06.02.2018 по 18.12.2018; у ІНФОРМАЦІЯ_9 (В/ч НОМЕР_4 ) – з 18.12.2018 по 27.06.2019.
Матеріали справи містять довідки В/ч НОМЕР_3 та В/ч НОМЕР_1 , за якими слід встановити розмір грошового доходу позивача у лютому 2018 року та березні 2018 року. 
Дослідивши докази надані стороною відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що нарахована до виплати позивачу лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3907,05 грн входить до кладу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року, натомість нарахована у березні 2018 року у складі грошового забезпечення позивача сума 697,70 грн входить до складу грошового забезпечення за лютий 2018 року.
Відповідно до картки особового рахунку за 2018 рік в лютому 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 склало 7612,78 грн що включало: оклад за військовим званням - 20,54 грн + 94,46 грн; посадовий оклад - 180,36 грн + 845,35 грн; надбавка за вислугу років - 40,18 грн + 187,97 грн; надбавка за кваліфікацію - 4,51 грн; премія - 721,44 грн + 3543,29 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода – 697,70 грн (виплачена у березні 2018 року) + 56,95 грн (виплачена у березні 2018 року); надбавка за ОУС 27,05 грн + 126,81 грн; надбавка за ОПС 168 грн + 897,41 грн.
Водночас в березні 2018 року грошове забезпечення позивача збільшилося та склало 11077,50 грн, що включало наступні складові: оклад за військовим званням - 1200 грн; посадовий оклад - 4230 грн + 845,35 грн; надбавка за вислугу років - 1629 грн; премія - 4018,50 грн; щомісячна додаткова грошова винагорода – 56,95 грн.
При цьому допомогу на оздоровлення у сумі 6953,70 грн суд до уваги не бере, оскільки така виплата має разовий характер.
Так, суд апеляційної інстанції, досліджуючи нарахування та виплати позивачу суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018, виходячи з наявних у матеріалах справи доказів про нараховане ОСОБА_1 грошове забезпечення, дійшов висновку, що грошовий дохід позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року збільшився на 3464,72 грн (11077,50 грн - 7612,78 грн).
Оскільки підвищення доходу позивача в березні 2018 року становило 3464,72 грн, а тому не перевищило суму можливої індексації (4463,15 грн), то позивач має право на отримання щомісячної індексації різниці за спірний період, виходячи з фіксованої величини у розмірі 998,43 грн (4463,15 грн - 3464,72 грн) щомісячно, до того періоду, як підвищення його грошового забезпечення перевищить суму можливої індексації чи до звільнення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачі протиправно не виконали вимоги абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 та починаючи з 01.03.2018 по 27.06.2019 не виплачували позивачеві індексацію грошового забезпечення в фіксованому розмірі, що свідчить про допущення ними протиправної бездіяльності. 
А відтак, на думку колегії суддів, належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 998,43 грн в місяць за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 998,43 грн в місяць за період 01.01.2019 по 27.06.2019 відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Суд першої інстанції, визначаючи розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року, не врахував усі складові грошового забезпечення позивача, нараховані у лютому та березні 2018 року (за винятком виплат, що мають разовий характер), чим неправильно застосував положення пункту 5 Порядку № 1078, що призвело до помилкового висновку про відсутність у позивача права на отримання індексації-різниці.
Зазначене свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.09.2020 у справі № 200/9297/19-а, від 24.09.2025 у справі № 140/16566/21, від 09.04.2026 у справі № 380/2810/24.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по грудень 2018 року та зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію-різницю, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 27.06.2019 та зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексацію-різницю, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення зазначених позовних вимог.
Щодо вимоги позивача про компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, то суд зазначає наступне.
Згідно з п. 3 вказаного Порядку (у редакції чинній станом на момент спірних правовідносин) виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
З огляду на викладене, вимоги позивача про проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку № 44 підлягають задоволенню.
Доводи відзивів Військових частин НОМЕР_3 та 9971 про дискреційний характер повноважень щодо нарахування індексації, про залежність від бюджетних асигнувань та про відсутність відповідних коштів не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки нарахування індексації грошового забезпечення є імперативним обов`язком роботодавця, а реалізація особою права, яке базується на чинних нормативно-правових актах, не залежить від бюджетних асигнувань.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29– 30 рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994). При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 — залишенню без задоволення. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому таке належить залишити без змін.
Відповідно до частини другої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги наведене, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення пункту 5 Порядку № 1078, що призвело до помилкового висновку про відсутність у позивача права на індексацію-різницю, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог належить скасувати з прийняттям у цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо не нарахування та невиплати індексації – різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2018.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 у розмірі 998,43 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім грн 43 коп.) на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 27.06.2019 включно.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.01.2019 по 27.06.2019 у розмірі 998,43 грн (дев`ятсот дев`яносто вісім грн 43 коп.) на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
В задоволенні решти вимог позову відмовити. 
В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 березня 2026 року у справі № 560/1386/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.   

Головуючий	 		Томчук А.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Савицька Н.В.