Справа № 686/18274/26 
Провадження № 3/686/4337/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25.06.26  

25 червня 2026 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, 
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Інспектором УПП в Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП серії ЕПР 1 №688871 від 10.06.2026 р.
За цим протоколом ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона о 07 год. 25 хв. 10 червня 2026 року в м.Хмельницькому, по вул.Панаса Мирного, 18-Б, керуючи належним ОСОБА_2 автомобілем марки та моделі «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , у порушення п.п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи з прилеглої території на дорогу (на вул.Кармелюка в м.Хмельницькому), здійснюючи маневр повороту праворуч (у напрямку вул.Панаса Мирного в м.Хмельницькому), не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не дала дорогу пішоходам, що здійснювали перехід проїзної частини дороги, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка у результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди отримала забій м`яких тканин, садно та рану правої стопи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечила факту вчинення нею вказаних порушень правил дорожнього руху, надавши пояснення про те, що в означені вище час та місці вона дійсно, керуючи автомобілем марки та моделі «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з прибудинкової території не встигла зреагувати та не надала перевагу пішоходам, напрямок руху яких вона перетинала, після чого, призупинившись перед перехрестям, ОСОБА_1 продовжила рух і почула крик жінки, якою в подальшому виявилась пішохід ОСОБА_3 , на ногу котрої й здійснила наїзд ОСОБА_1 . Під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди керований ОСОБА_1 автомобіль жодних механічних пошкоджень не зазнав, пошкодження лобового скла цього транспортного засобу відбулось вже після зазначеного наїзду, внаслідок здійснених пізніше чоловіком потерпілої ударів по склу, окрім того, під час дорожньо-транспортної пригоди не були пошкодженні ні одяг, ні інше майно ОСОБА_3 , яка внаслідок падіння отримала забій ноги, в зв`язку з чим їй надавалась медична допомога без госпіталізації.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно зі ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
На підставі ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно зі ст.9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
У ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, з-поміж іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст.256 КУпАП, серед яких у протоколі обов`язково зазначаються відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, якщо вони є, інші відомості, необхідні для вирішення справи. В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен проводитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.
Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.
Так, ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.2. Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Факт порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3«б» 10.2 Правил дорожнього руху, в наслідок чого відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка в результаті цього наїзду отримала тілесні ушкодження, окрім пояснень самої ОСОБА_1 , підтверджується також даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №688871 від 10.06.2026 р.; схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовані дорожня обстановка, місце наїзду, розташування пішохода та транспортного засобу, механічні ушкодження якого відстутні; письмових пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 10.06.2026 р., у яких також не йдеться про пошкодження будь-якого майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; наявних в матеріалах справи фотознімків та здійснених за допомогою нагрудної камери працівника поліції відеозаписів, з фіксацією обставин оформлення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, підтверджують вказані електронні документи й той факт, що жодне майно під час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджене не було, а наявні на транспортному засобі марки та моделі «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , пошкодження скла виникли не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а були спричиненні внаслідок здійснених ОСОБА_4 ударів кулаками по склу (вартість якого останній, зі слів ОСОБА_1 , у подальшому повністю відшкодував).
Разом з тим, у матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження того, що внаслідок дій (бездіяльності) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 було пошкоджено транспортний засіб, вантаж, автомобільну дорогу, вулицю, залізничний переїзд, дорожню споруду чи інше майно.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає в порушення певних правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, об`єктивна сторона ст.124 КУпАП передбачає настання реальних наслідків, у вигляді пошкодження певного майна.
У п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб марки та моделі «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок наїзду на потерпілу, механічних пошкоджень не зазнав, відсутні відомості і про пошкодження будь-якого іншого майна під час вищеозначеної дорожньо-транспортної пригоди. До того ж, у вищезгаданому протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 взагалі не ставиться у вину настання, у зв`язку з порушенням нею правил дорожнього руху, наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП).
Отже, досліджені у судовому засіданні докази свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки внаслідок порушення нею вимог п.п. 2.3«б», 10.2 Правил дорожнього руху та наїзду на пішохода ОСОБА_5 не було спричинено пошкодження транспортного засобу, вантажу, автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду, дорожньої споруди чи іншого майна (такий наслідок порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, як спричинення особі тілесних ушкоджень, диспозицією ст.124 КУпАП не передбачено).
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.
За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому, у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, -
постановив:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити, за відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя