ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/3032/17 Суддя (судді) першої інстанції: Батрак Інна Володимирівна

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Говоруна О.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Градус-Т» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Градус-Т» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0005951402 від 13.10.2016 року форми «Р», яким визначено суму грошового зобов`язання позивача по податку на прибуток в розмірі 414 188,00 грн.; з яких: за основним платежем - 331 350,00 грн.; за штрафами (фінансовими санкціями) - 82 838,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, відповідач прийняв його на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.10.2016 №0005951402, форми «Р», яким визначено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток в розмірі 414 188,00 грн, з яких за основним платежем 331 350,00 грн, за штрафними санкціями - 82 838, 00 грн.
Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки в даному випадку за спірними операціями лише оформлювались окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необгрунтованої податкової вигоди.
Оскільки позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, що, відповідно, свідчить про відсутність у позивача підстав для їх формування за результатами оформлення вищезгаданих операцій, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві в період з 01.07.2016 по 08.07.2016, підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві №4107 від 06.07.2-16 проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача за період з 18.07.2013 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт перевірки від 15.07.2016 №312/26-15-14-02-04/38746437.
Зазначеним актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:
- п.п. 44.1, 44.2 та 44.6 ст. 44, пп. 134.1.2 п. 134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013-2015 роки на загальну суму 975000,00 грн.;
- п.п. 198.1-198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) за грудень 2013 року, квітень-червень, серпень-вересень, листопад-грудень 2014 року та січень-грудень 2015 року на загальну суму 1879195,00 грн., та завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2015 року у розмірі 90472,00 грн.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.07.2016:
- №0004291402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 1879195,00 грн. за основним платежем та у розмірі 469799,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- №0004301402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 975000,00 грн. за основним платежем та у розмірі 82838,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- №0004311402, яким позивачу зменшено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року у розмірі 90472,00 грн.
Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до ДФС України.
Рішенням ДФС України від 29.09.2016 №21167/6/99-99-11-01-02-25 скаргу позивача задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення від 28.07.2016 №0004301402 скасовано в частині донарахувань по операціях за період 2015 року, щодо яких контролюючим органом підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ «Зарін-груп», ТОВ «Стар Трек», ТОВ «Універсал Торг», ТОВ «Оптовик торг плюс», ПП «Ахілес груп», ТОВ «Бонус інформ», ПП «ВКФ «Крона», ТОВ «Гетьман», ТОВ «Діват», ПП «Родімар», ТОВ «Дентал ЮА» та не встановлено наявність дебіторської заборгованості за 2015 рік та у відповідній частині штрафні санкції з вказаного податку, а в іншій частині залишено без змін. Податкові повідомлення-рішення від 28.07.2016 №0004291402, №0004311402 - залишено без змін.
Однак, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 у справі №826/13021/16 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві від 28 липня 2016 року №0004291402, №0004301402 та №0004311402.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2017 у справі №826/13021/16 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.10.2017 у справі №826/13021/16 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві відмовлено.
При цьому, на підставі Акта перевірки від 15.07.2016 №312/26-15-14-02-04/38746437 та рішення від 29.09.2016 №21167/6/99-99-11-01-02-25 ДФС України прийнято податкове повідомлення-рішення №0005951402 від 13.10.2016, яким визначено суму грошового зобов`язання позивача по податку на прибуток в розмірі 414 188,00 грн.; з яких: за основним платежем - 331 350,00 грн.; за штрафами (фінансовими санкціями) - 82 838,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час розгляду скарги відповідачем, як центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в рамках адміністративного оскарження досліджувались аналогічні правовідносини, які стали предметом розгляду адміністративної справи №826/13021/16.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
У відповідності до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення – письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, шо у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 55.1 статті 55 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Згідно п. 56.18. ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів. У разі оскарження до суду податкового повідомлення-рішення днем узгодження грошового зобов`язання є день набрання законної сили судовим рішенням.
При цьому, колегія суддів враховує, що пунктами 1, 2 розділу IX Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року № 916 (надалі – Порядок №916), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 року за № 1617/28062, передбачено, що контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.
За результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: 1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; 4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов`язання.
Під час прийняття цих рішень контролюючий орган має право зменшити (збільшити) суму грошового зобов`язання або податкового боргу, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків та у відповідній частині суми штрафних (фінансових) санкцій.
Відповідно до пунктів 7, 9 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за № 124/28254, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.
Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6-8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріали справи, на підставі акту перевірки від 15.07.2016 №312/26-15-14-02-04/38746437 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.07.2016:
- №0004291402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 1879195,00 грн. за основним платежем та у розмірі 469799,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- №0004301402, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 975000,00 грн. за основним платежем та у розмірі 82838,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);
- №0004311402, яким позивачу зменшено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року у розмірі 90472,00 грн.
Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до ДФС України.
Рішенням ДФС України від 29.09.2016 №21167/6/99-99-11-01-02-25 скаргу позивача задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення від 28.07.2016 №0004301402 скасовано в частині донарахувань по операціях за період 2015 року, щодо яких контролюючим органом підтверджено здійснення оплати скаржником на користь ТОВ «Зарін-груп», ТОВ «Стар Трек», ТОВ «Універсал Торг», ТОВ «Оптовик торг плюс», ПП «Ахілес груп», ТОВ «Бонус інформ», ПП «ВКФ «Крона», ТОВ «Гетьман», ТОВ «Діват», ПП «Родімар», ТОВ «Дентал ЮА» та не встановлено наявність дебіторської заборгованості за 2015 рік та у відповідній частині штрафні санкції з вказаного податку, а в іншій частині залишено без змін. Податкові повідомлення-рішення від 28.07.2016 №0004291402, №0004311402 - залишено без змін.
Відповідно, ДФС України прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №0005951402 від 13.10.2016 за наслідками ініційованої позивачем процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 28.07.2016 №0004291402, №0004301402, №0004311402 та на підставі прийнятого рішення від 29.09.2016 №21167/6/99-99-11-01-02-25.
Однак, під час судового оскарження зазначених рішень в рамках адміністративної справи №826/13021/16 податкові повідомлення-рішення від 28.07.2016 №0004291402, №0004301402, №0004311402 від 28.07.2016 були визнані протиправними та скасовані.
Мотивами для скасування податкових повідомлень-рішень від 28.07.2016 №0004291402, №0004301402, №0004311402 стали досліджені господарські відносини в період з 18.07.2013 по 31.12.2015 між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Зарін-Груп», ТОВ «Стар-Трек», ТОВ «Атрибут-Компані», ТОВ «Універсал Торг», ТОВ «Торіні», ТОВ «Оптовик Торг Плюс», ТОВ «Дентал ЮА», ПП «Ахілес Груп», ТОВ «Ахілес Груп», ТОВ «Бонус Інформ», ПП ВКФ «Крона», ПП «Гілея Інвест», ТОВ «Гетьман», ТОВ «Баден Сервіс», ТОВ «Діват» та ПП «Родімар». 
Згідно з частинами четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки відповідач в ході розгляду даної справи не спростував встановлені в адміністративній справі №826/13021/16 обставини щодо підстав нарахованого позивачем податку на прибуток у перевіряємий період, з огляду на судові рішення у справі №826/13021/16, наявні підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.В. Говорун

Ю.К. Черпак