Справа № 496/8364/25
Провадження № 3/496/152/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

22.11.2025 р. о 18:36 год. за адресою: с. Хлібодарське по вул. Артилерійська, Одеський район, Одеська область, водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI L300 д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтінням рук, почервоніння очей, порушення мовлення). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та від направлення до медичного закладу відмовився.
Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судову засідання не з`явився та надіслав на електронну адресу суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення. ОСОБА_1 зазначає, що йому не було роз`яснено його прав, натомість відповідно відеозапису фіксації події, на нього чинився постійний тиск з боку поліцейських, які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, тому слід розписатись в протоколі. Відеозапис не містить події зупинки водія, ні факту керування, ні відмови від проходження огляду. Відеозапис події складається із декількох записів, тому не можна скласти хронологію події. При цьому, відеозаписи, що складенні на особистий телефон, не є доказом у справі. В протоколі про адміністративне правопорушення ЕПРІ № 520746 у пункті 10 «Технічний засіб відеозапису» зазначено: NC221425. Однак, визначити на який саме пристрій поліцейськими здійснювалась відеофіксація неможливо. Відеозапис з назвою «00000_00000» взагалі не містить будь яких реквізитів, координат місця де відбувається подія, процесуальної послідовності і тд. Відеозаписи з таких відео-реєстраторів мають позначення, індивідуальний номер нагрудного відео-реєстратора, дату запису, час, координати відповідно до геопозиціювання GPS та номер жетону інспектора якому виданий нагрудний відео-реєстратор. За такими даними, можливо встановити яким нагрудним відео-реєстратором та яким інспектором було зроблено той чи інший відеозапис. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що був присутній військовий, що його залякував. Неможна зрозуміти з протоколу, яким саме приладом здійснювалась фіксація події. Поліцейський не встановив ознаки сп`яніння ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п.2.9а Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вирішуючі питання про наявність складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, за кваліфікацією – відмова особи від проходження огляду, суд має встановити доведеність факту керування транспортним засобом, та факт відмови від проходження. 
Вирішуючі питання про доказовість окремих відео файлів, суд враховує не зміст кожного файл окремо, а їх сукупність з точки зору доведеності події та обставин складання протоколу. Дослідивши додані відео файли, у їх сукупності суд вважає їх належними доказами з огляду на наступне.
Щодо обставин зупинки водія, то суд зазначає, що до протоколу додано диск з 4 відеозаписами. На першому відеозаписі встановлено зупинка транспортного засобу, яким керував чоловік, який в подальшому назвався ОСОБА_1 . На питання «Чому на вимогу поліцейського не зупинився? Відповів, що не бачив.», отже водій не заперечував керування транспортним засобом. Надав співробітникам поліції посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та паспорт. Отже факт керування транспортним засобом доведений. 
Вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, співробітником поліції було виявлено такі ознаками алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтінням рук, почервоніння очей, порушення мовлення, що відповідає вимогам Інструкції.
Так, відповідно Інструкції, для поліцейського достатньо мати підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, при цьому Інстуркція не вимагає виявляти декілька або всі ознаки алкогольного сп`яніння, що визначенні Інструкцією.
Відповідно ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
В той же час системний аналіз вищевказаних положень законодавства та нормативних актів свідчить про те, що технічні засоби відеозапису застосовуються співробітниками поліції безпосередньо під час проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто не є обов`язковим фіксування поліцейським виконання всіх службових обов`язків, в тому числі оформлення (складення) протоколу про адміністративне правопорушення.
Подія фіксувалась з самого початку зупинення транспортного засобу про, що ОСОБА_1 повідомлено особисто.
Відео сюжет починається із зупинки автомобіля MITSUBISHI L300 д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , далі після виявлення ознак сп`яніння, та повідомлення водія, що він дійсно вживав алкоголь (пиво 4 банки) поліцейський пропонує пройти огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відповів відмовою, в подальшому пропонує проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 теж відмовився. Поліцейський пояснив, що за таких обставин буде складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Долучені до протоколу відеозаписи у кількості 4 записи. На першому відео - встановлено зупинку транспортного засобу, водія, який на пропозицію поліцейського пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився, а також пояснення водія, що він дійсно вживав алкоголь, роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду. Другий, третій та четвертий запис, фіксують подію ознайомлення водія з протоколом, де поліцейські пропонують його підписати, відеозаписи короткі та послідовні, за хронологією. В правому нижньому куті зазначено дату та час фіксації. 
В протоколі ЕПР 1 № 520746 у пункті 10 «Технічний засіб відеозапису» зазначено: NC221425. При цьому, Інструкції не вимагають зазначення в протоколі розгорнутої інформації про технічний засіб, яким здійснювалась фіксація події. ОСОБА_1 не заявляв клопотання про витребування вказаної інформації. 
Суд зазначає, що впродовж усього відео, поліцейський дотримувався коректної поведінки, діалог між учасниками події не має ознак образливості з боку поліції відносно водія, що спростовує інформацію вказану в запереченнях ОСОБА_1 .
Будь-яких ознак тиску на ОСОБА_1 на місці зупинки з боку поліцейських не вбачається.
Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (стаття 265-1 КУпАП).
Поліцейським в протоколі серії ЕПР 1 № 520746 від 22.11.2025 року, зазначено, що посвідчення водія вилучено та видано тимчасовий дозвіл. 
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 251 КУпАП.
Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 520746 від 22.11.2025 р., відеозаписом, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився проїхати до найближчого медичного закладу з метою перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння та пройти тест на місці зупинки транспортного засобу відмовився.
Вказані докази є належними, допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у суду не виникає. Протокол складений уповноваженою особою органу поліції, відеозапис узгоджується з усіма іншими доказами і доводить провину водія поза розумним сумнівом.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове накладення на правопорушника стягнення як у виді штрафу в певному розмірі, так і у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на якого накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284, 285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення 15 денного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у 15 денний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. 

Повний текст рішення складено 06 травня 2026 року, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості – 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 8 разів, передачі справ 2-х інших суддів, лікарняного у березні 2026 р., суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.
З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду Одеської області, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість – 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки – 6 суддів.

Суддя:         В.М. Буран