Справа № 159/8259/25 	Головуючий у 1 інстанції: Чалий А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/470/26  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів – Матвійчук Л. В., Шевчук Л. Я.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «Агенція «Консультант», третя особа - Головний сервісний центр МВС, про визнання недійсними договорів комісії, договорів купівлі-продажу транспортних засобів, визнання права на 1/2 частки в праві спільної власності на транспортні засоби, застосування правових наслідків недійсності правочинів, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2026 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Агенція «Консультант», третя особа - Головний сервісний центр МВС, про визнання недійсними договорів комісії, договорів купівлі-продажу транспортних засобів, визнання права на 1/2 частки в праві спільної власності на транспортні засоби.
28 січня 2026 року представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку подала до суду відзив на первісний позов та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року відзив на первісний позов, поданий представником відповідача  ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , залишено без розгляду, зустрічну позовну заяву  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя повернуто разом із доданими матеріалами.
Роз`яснено  ОСОБА_2 про право на звернення з вказаним позовом у загальному порядку.
Вважаючи дану ухвалу суду першої інстанції в частині повернення зустрічної позовної заяви незаконною, представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4  подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу в цій частині скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, повертаючи зустрічну позовну заяву, неповно з`ясував обставини справи та порушив норми процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача  ОСОБА_1 – ОСОБА_5 , вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що прийнята місцевим судом з додержанням норм процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Повертаючи зустрічну позовну заяву відповідачу  ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що вона була подана з порушенням процесуального строку, визначеного для подання відзиву на позовну заяву, а тому підстави для поновлення строку відсутні. 
Проте погодитися з такими висновком суду не можна.
З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2026 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із первісним позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Агенція «Консультант», третя особа - Головний сервісний центр МВС, в якому просила суд:
- визнати недійсним договір комісії № 1/0363 від 22 липня 2024 року на вчинення правочину щодо продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;
- визнати недійсним договір № 1/0363 від 23 липня 2024 року купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;
- скасувати державну реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , здійснену 23 липня 2024 року Територіальним сервісним центром МВС № 0742 на ім`я ОСОБА_3 ;
- визнати за нею право на 1/2 частки в праві спільної власності на транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, номер кузова (VIN номер) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ;
- застосувати наслідки недійсності договору комісії № 1/0363 від 22 липня 2024 року та договору № 1/0363 від 23 липня 2024 року купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , а саме: зобов`язати ОСОБА_3 повернути їй транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2015 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , як одному із співвласників транспортного засобу; зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 вартість транспортного засобу у розмірі 38 000 грн;
- визнати недійсним договір комісії № 1/0364 від 22 липня 2024 року на вчинення правочину щодо продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ;
- визнати недійсним договір № 1/0364 від 23 липня 2024 року купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ;
- скасувати державну реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , здійснену 23 липня 2024 року Територіальним сервісним центром МВС № 0742 на ім`я ОСОБА_3 ;
- визнати за нею право на 1/2 частки в праві спільної власності на транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, номер кузова (VIN номер) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 ;
- застосувати наслідки недійсності договору комісії № 1/0364 від 22 липня 2024 року та договору № 1/0364 від 23 липня 2024 року купівлі-продажу транспортного засобу HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , а саме: зобов`язати ОСОБА_3 повернути їй транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2017 року випуску, номер кузова (VIN-номер) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , як одному із співвласників транспортного засобу; зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 вартість транспортного засобу у розмірі 45 000 грн;
- відшкодувати їй понесені судові витрати.
Встановлено, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2026 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надсиланням учасникам справи копії відзиву і доданих до нього документів, згідно з вимогами статті 178 ЦПК України.
З наявного в матеріалах справи супровідного листа Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2026 року № 159/8259/25/179/2026 слідує, що вказану ухвалу від 05 січня 2026 року разом з копією позовної заяви та судовою повісткою відповідачу ОСОБА_2 було надіслано поштовим відправленням на адресу: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації, яке було отримане його матір`ю 13 січня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням Укрпошти R068048372809 від 16 січня 2026 року (а. с. 113, 122 том 1).
22 січня 2026 року від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про продовження останньому строку для подання зустрічної позовної заяви про поділ спільного майна подружжя, яке мотивоване тим, що її довіритель отримав повідомлення від членів сім`ї щодо надходження на адресу за місцем його реєстрації копії ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2026 року про відкриття провадження у даній справі. Також зазначала, що по причині відсутності ОСОБА_2 в Україні у нього відсутній доступ до свого електронного кабінету та він не в змозі у передбачений законом строк для подання зустрічного позову зібрати усі необхідні докази та матеріали для його обґрунтування (а. с. 140 -154 том 1).
Також встановлено, що 28 січня 2026 року представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку було надіслано до Ковельського міськрайонного суду Волинської області відзив на позовну заяву разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, що підтверджується поштовим конвертом та копією опису вкладення у лист № 4500800310552 (а. с. 169 том 1, а. с. 8 том 2).
Обгрунтовуючи доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів, представник відповідача ОСОБА_4 посилалась на те, що ці позови виникли з одних правовідносин, оскільки у даній справі предметом позову є транспортні засоби, які є спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як подружжя, а тому позивач за зустрічним позовом, який є співвласником вказаного майна, ставить питання про виплату грошової компенсації його частки, а саме просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію вартості автомобілів: Мазератті Левант 2987, 2018 року, Лінкольн МКС 3726, 2013 року, Івеко, 2015 року, Рено Самсунг, 2011 року придбаного за договором купівлі – продажу від 14 вересня 2022 року, та Хюндай Гранде, 2011 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 2026 року відповідальним працівником суду першої інстанції було сформовано довідку про доставку електронного документу, відповідно до якої ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2026 року та прикріплені до неї файли було доставлено до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 06 січня 2026 року (а. с. 182 том 1). 
Крім того, встановлено, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року зустрічну позовну заяву відповідача за первісним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя повернуто разом із доданими матеріалами, у зв`язку з пропуском строку на подання зустрічного позову та відсутністю підстав для його поновлення.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч 1, 2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Цією нормою передбачено однаковий строк для подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви.
Відповідно до частин першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що з огляду на встановлений ч. 1 ст. 193 ЦПК України строк для подання зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції не обґрунтував неможливості прийняття до спільного розгляду із первісним позовом зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 враховуючи, що після постановлення ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області про відкриття провадження у справі її копію було надіслано останньому в паперовому вигляді та поштове відправлення отримала його мати 13 січня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням R068048372809 від 16 січня 2026 року.
Оскільки відповідач  ОСОБА_2 через його перебування за межами України не мав доступу до свого електронного кабінету, то дізнався про наявність ухвали суду про відкриття провадження у даній справі 13 січня 2026 року та у встановлений судом 15-денний строк на подання відзиву з моменту отримання цієї ухвали - 28 січня 2026 року його представник ОСОБА_4 надіслала до суду засобами поштового зв`язку відзив і зустрічний позов, на що суд першої інстанції уваги не звернув та помилково вважав, що строк на подання відзиву, а отже і зустрічного позову, до суду закінчився 27 січня 2026 року.
У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії») та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pеrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії») Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції. 
Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Враховуючи вищенаведене, на підставі зазначених норм закону та аналізу обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції безпідставно, через пропуск процесуального строку для подання зустрічного позову, постановив ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, поданої представником відповідача за первісним позовом.
Згідно з ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищевказане, з метою уникнення порушення ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в частині повернення зустрічної позовної заяви скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4  задовольнити.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року в частині повернення зустрічної позовної заяви, поданої представником відповідача за первісним позовом  ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді