Справа № 455/401/26
Провадження № 2/455/418/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

11 червня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
за участю:
представниць позивача Пертак-Ласик І.М. , Лешик О.В.
відповідачки - ОСОБА_2 
представниці відповідачки - адвокатка Писко С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В:
Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області як органу опіки та піклування (надалі - позивач, орган опіки) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (надалі - мати, відповідачка) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не доглядає за своїми неповнолітніми дітьми.  Також просить стягнути з матері аліменти на утримання дітей. 
11 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку загального позовного провадження.

29 квітня 2026 року представниця відповідачки, адвокатка Писко С.І., подала відзив на позовну заяву. Проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що відповідачка не мала свідомого наміру нехтувати своїми батьківськими обов`язками щодо дітей. У неї є інтерес до своїх дітей і бажання їх виховувати та піклуватися про них, залишення дітей у рідній сім`ї з мамою буде якнайкраще відповідати їх інтересам на відміну від розриву сімейних відносин через позбавлення батьківських прав. Визнала, що в певний період життя відповідачка опинилася у складних життєвих обставинах, що негативно вплинуло на належне виконання нею батьківських обов`язків. Однак на даний час вона усвідомила свої помилки та щиро кається, змінила спосіб життя, прагне забезпечити належні житлово-побутові умови для дітей та вживає заходів для їх утримання, виховання та розвитку, підтримує з дітьми емоційний зв`язок, готова до співпраці з органами опіки та піклування. Апелює, шо позивач не надав доказів свідомого, «злісного» ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, абсолютної байдужості до дітей, фактів заподіяння шкоди дітям або того, що матір становила загрозу для їх здоров`я та розвитку, а наявність лише оцінювальних суджень та висновків не може бути підставою для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. 

06 травня 2026 року суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 20 травня 2026 року. 
У встановлені судом дату та час розгляду справи по суті з`явилися відповідачка та представниці позивача та відповідачки. В судовому засіданні 20.05.2026 року оголошувалась перерва до 05.06.2026 року. Перерва була продовжена до 10 червня 2026 року, оскільки відповідачка сплутала дату судового засідання і не з`явилася.
Заслухавши пояснення представниць позивача та відповідачки, саму відповідачку, з`ясувавши думку дітей, дослідивши письмові докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Представниця органу опіки Пертак-Ласик І.М повідомила, що ситуація з відповідачкою триває 4 роки. До 2019 року в поле зору соціальних служб відповідачка не попадала. 
З 2019 до 2021 року перебувала на обліку в Cтаросамбірській РДА, після територіальної реформи - в Хирівській міській раді.
20 лютого 2026 року до служби у справах дітей надійшло від старости села, де проживає сім`я ОСОБА_3 , повідомлення, що відповідачка конфліктує із старшим сином. Саме відповідачка звернулася до старости з інформацією про конфлікт. Цього ж дня староста з медичною сестрою прибули до відповідачки та проінформувала відповідні служби, конфлікт підтвердився. Цієї ж ночі діти були забрані від матері. Перевіркою було встановлено, що діти здорові. Конфлікт виник через мотоцикл, який відповідачка купила сину. Відповідачка була в алкогольному сп`янінні та не давала сину покататись на мотоциклі, бо було вже пізно. 
Повідомила, що мати часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, старшому сину це не подобається, він соромиться. Відповідачка постійно проживає на території їх територіальної громади. Випадків фізичного покарання дітей не зафіксовано. 
Родичів і близьких, які б допомогли відповідачці з вихованням дітей не має, відповідачка все тягне сама. Допомогу відповідачці надавали працівники КЗ »Центр надання соціальних послуг». Це і консультування, і інформування, гуманітарна допомога. Після відібрання дітей - допомагали з підшукуванням лікаря. Працівники КЗ »Центр надання соціальних послуг» приходили до відповідачки, надали їй поради як облаштувати сімейне життя, це були інформаційні візити. Житлові умови відповідачки задовільні, є місце для сну, для навчання. Однак будинок потребує ремонту, не має деяких побутових вигод, опалення пічне, не має санвузла, не має телевізора, комп`ютера, діти мають телефони. Намагалися організувати їй лікування в медичному закладі від алкогольної залежності, організовували відпочинок дітей при монастирі, забирали дітей в лікарню. Організували їй відвідини психолога, відповідачка один раз була і більше не поїхала. Вважає, що громада свій ресурс на 95 відсотків вкладали у відповідачку. 
Відповідачка повідомила, що усвідомила, що була неправа, вже нарозумилась, дітей не ображала. Визнала, що мала проблеми з алкоголем, але більше не вживає. Була в лікаря, всі призначені ним ліки, що їй прописав, пропила. Має фінансові проблеми, отримує на старшого 3400,00 грн, а на меншого як мати одиначка не виходить оформити допомогу. Будинок потрохи приводить до пуття, купила диван, пральну машину і інші речі домашнього вжитку. Працювала в місцевого підприємця, але той дуже мало платив, іншої роботи в селі не має. Їхала би в Польщу, але як то все лишити. Збирає в лісі гриби, ягоди і продає - так трішки заробляє. Щодо конфлікту з сином у лютому 2026 році, то дійсно був, бо не дала йому пізно ввечері їхати на мотоциклі, переживала за нього.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2009 року ІНФОРМАЦІЯ_1 у народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 12). 
ОСОБА_5 визнаний безвісти відсутнім з 25 липня 2013 року рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області по справі 3455/174/16-ц від 02.06.2016 року.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 жовтня 2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьками якого зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 28). 
Відомості про батька ОСОБА_9 записано зі слів матері. Цей факт сторони визнали.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_10 з 12.01.2010 рік є АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад від 25.10.2024 року ( а.с. 18).
Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_11 з 27.10.2017 рік є АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад від 02.03.2026 року ( а.с. 29).

27 січня 2024 року відповідачка ( дошлюбне прізвище - ОСОБА_12 ) уклала шлюб із ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 про шлюб від 24.01.2024 року. ( а.с. 11).
Зі слів відповідачки, чоловік пропав безвісті на фронті. Позивач визнав цей факт.

Згідно характеристики ОСОБА_2 від 26.02.2026 року №15, наданої старостою сіл Муроване, Березів, Тарнавка, Шумина Старостинського округу №4 Хирівської міської ради, за час проживання в с. Муроване проявила себе як громадянка байдужа до проблем сім`ї, зловживає алкоголем, не приділяє належної уваги вихованню та навчанню дітей, живе сьогоднішнім днем. Сім`я малозабезпечена. Неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності ( а.с. 13).
Зареєстрованим місцем проживання відповідачки з 28.07.2004 рік є АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад від 02.03.2026 року ( а.с. 23).

25 березня 2021 року згідно наказу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Хирівської міської ради №2 дітей відповідачки взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах ( а.с. 26-27).
20 лютого 2026 року Виконавчий комітет Хирівської міської ради №16 прийняв рішення про відібрання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від матері. В п. 5 резолютивної частини рішення зазначено про можливість його оскарження в судовому порядку (а.с. 14-15). Відомості, що відповідачка оскаржувала це рішення не має.
На підставі цього рішення просив діяти КЗ Львівської обласної ради» Добромильська спеціалізована школа» в найкращих інтересах дітей та забезпечити перебування в навчальному закладі і на вихідні та в святкові дні до вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав їх матері. ( а.с. 22).
Сім`я відповідачки перебувала під соціальним супроводом з 18.02.2025 року згідно наказів №5-о/д та 21-о/д. Під час здійснення соціального супроводу виявлено факти невиконання умов плану соціального супроводу, що стало підставою для його розірвання. Відповідно до копії подання від 23.02.2026 року припинено надання соціальної послуги соціального супроводу сім`ї ОСОБА_3 , знято її з обліку сімей, які перебувають у складних життєвих ситуаціях ( а.с. 16-17).

Відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області повідомило голову Хирівської міської ради, що на відповідачку неодноразово складалися адміністративні протоколи за ст. 173, ч.2,ч.3 ст. 173-2, ч.1,ч.2 184,178 КУпАП та шість разів виносилися адміністративні постанови за ст. 183 КУпАП. (а.с. 21).
Щодо результати розгляду справ на підставі складених протоколів, позивач повідомив, що по деяких відповідачку було визнана винною і притягнуто до адміністративної відповідальності, по деяких - провадження закриті. Більш конкретної інформації і судових рішень позивач не надав.
29 січня 2026 року за місцем проживання сім`ї відповідачки проведене комісійне обстеження та встановлено, що в будинку є три кімнати , кухня та коридор. Газопостачання не підведене, є пічне опалення. Відповідачки вдома не було, діти були з дідусем. Коли прийшла мати, з нею проведено бесіду щодо недопущення конфліктів, сварок, наслідків домашнього насильства. В будинку було брудно, діти лише частково були готові до школи. Мати попереджена про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків щодо дітей ( а.с. 24-25).

В довідці №153 від 19.03.2026 року, виданої Добромильською районною лікарнею, міститься інформація про стан здоров`я відповідачки, однак що саме зазначено розібратися не вдалося. ( а.с. 47).

31.03.2026 року рішенням виконкому Хирівської міської ради №46 затверджено висновок Органу опіки та піклування Хирівської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її дітей (а.с. 58-60).
Підставою висновку від 03.03.2026 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки зазначено те, що
- 19 лютого 2026 року відповідачка конфліктувала із старшим сином, була в стані алкогольного сп`яніння, у будинку був безлад, а молодший син хворий;
- ОСОБА_2 не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, не доглядає за своїми неповнолітніми дітьми, в будинку завжди перебувають люди у стані алкогольного сп`яніння;
-представники територіальної громади неодноразово здійснювали візити в сім`ю ОСОБА_3 та попереджали про відібрання дітей та позбавлення її батьківських прав;
-на ОСОБА_2 неодноразово складалися протоколи за ч.1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, її визнавали винною та накладали на неї грошове стягнення;
-має негативну характеристику, профілактична робота з матір`ю не дала жодного результату;
Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки було розглянуто без участі відповідачки, лише зазначено, що причину відсутності не повідомила. Доказів, що відповідачка була обізнана про дату, час та місце засідання комісії з питань захисту прав дітей не має. 

Згідно психологічного характеристики ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , які надали їм директор на практичний психолог КЗ» Львівської обласної ради» Добромильська спеціалізована школа» ОСОБА_14 дуже хоче жити вдова, але його пригнічує та ситуація, що мама випиває і через це виникають конфлікти. Хоче, щоб мама не напивалася. Спілкується з мамою по телефону і зрадів, коли мама пообіцяла не пити і проходить лікування. ОСОБА_15 про маму розповідає тільки хороше, з ніжністю, усмішкою. Це відчувається. Говорить, що маму любить, скучає за нею. У школі хлопцям подобається, але на вихідні хочуть додому ( а.с. 61).

Суд не бере до уваги психологічний висновок від 01.05.2026 року про можливість з`ясувати думку дітей в судовому засіданні, оскільки дітки прийшли до суду і розповіли про свої уподобання та стосунки з мамою.
20 травня 2026 року суд заслухав дітей відповідачки. Заслуховування відбулося за участі практикуючого психолога КЗ» Львівської обласної ради» Добромильська спеціалізована школа», де дітки навчаються, ОСОБА_16 . За її рекомендацією під час з`ясування думки дітей, відповідачка була видалена із зали судового засідання. Після розмови з дітьми, відповідачка була повернута до зали судових засідань і суд повідомив про зміст спілкування. 

ОСОБА_14 , 17 років, розповів, що відносини з мамою добрі. Про той конфлікт в лютому 2026 повідомив, що випив пиво і хотів покататися на мотоциклі, а мама не дала ключів від мотоцикла, от з того і виник конфлікт. Зрозумів, що був неправий, бо мама за нього переживала. Мама опікується ним з братом, їсти варить, прибирає, одяг пере. Дуже хоче додому, бо то є рідний дім, рідна мама. Хоче, щоб мама не пила, тільки цього одного хоче. Вже три місяці не був вдома, мама приїжджала до них. 
ОСОБА_15 повідомив, що теж хоче додому. Ходить з мамою в ліс збирати ягоди. Скучає за мамою, хоче до неї.
Психолог повідомила, що багато спілкувалася з дітьми. Діти дуже тягнуться до мами. 
Встановлені обставини свідчать, що у цьому спорі ставиться питання про позбавлення відповідачки батьківських прав у зв`язку з неналежним виконанням нею батьківських обов`язків.
Відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. 
При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачки відбувається втручання в її право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому законом.  Обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення права дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція)). Той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливе середовище для її виховання, сам по собі не виправдовує примусового заходу позбавлення опіки біологічних батьків. Повинні існувати інші обставини, що вказують на «необхідність» такого втручання в право батьків відповідно до статті 8 Конвенції на сімейне життя зі своєю дитиною. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Верховний Суд підкреслює, що доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення її/його батьківських прав, покладено на позивача (див. Постанови Верховного Суду по справі № 409/1865/17-ц від 08 травня 2019 року, № 756/6112/18 від 04 березня 2021 року, № 739/2159/18 від 29 травня 2020 року та інших).
У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо ( див постанову Верховного Суду по справі № 455/307/22 від 07 лютого 2024 року).
У цій справі подією, що стада підставою для негайного відібрання дітей у відповідачки, а в подальшому і ініціювання позбавлення батьківських прав став конфлікт між відповідачкою та старшим сином 19 лютого 2026 року щодо бажання ОСОБА_14 покататися ввечері на мотоциклі, який вона ж йому і купила. Факт такого конфлікту визнають і позивач і відповідачка, як і факт перебування в алкогольному сп`янінні. Враховуючи, що орган опіки прийняв таке радикальне рішення як негайне відібрання дітей, суд виснує, що ситуація була серйозна.
За твердженням відповідачки, які повідомила суду, вона не надавала сину мотоцикл, оскільки було вже пізно і вона хвилювалася за нього і його безпеку. Враховуючи, що ОСОБА_14 повідомив про певний свій стан, то суд виснує, що у тій ситуації відповідачка діяла в його інтересах і її дії не були спрямовані на завдання шкоди дитині. Враховуючи, що і сама відповідачка не заперечувала перебування в стані алкогольного сп`яніння, то саме такий її стан скоріш за все додав гостроти ситуації та необхідності втрутитися представників громади, оскільки питання стосувалося безпеки дітей. Суд погоджується, що станом на 20 лютого 2026 року рішення Виконавчого комітету Хирівської міської ради №16 про відібрання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від матері було логічними, правильними та необхідними. 
Суд не встановив, що до 2021 року із сім`єю ОСОБА_3 за час проживання в Хирівській громаді були проблеми. В 2021 дітей відповідачки взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Суд враховує, що соціальні служби Хирівської громади в межах наявних послуг і програм намагалися надавати їй допомогу. Відповідачка не завжди дотримувалась наданих рекомендацій. Також враховує, що сім`я відповідачки перебувала під соціальним супроводом з 18.02.2025 року, однак його було розірвано. Детального аналізу причин недосягнення успіху такими програмами позивач не надав. Чи це було пов`язано із самою відповідачкою, її поганими звичками, необов`язковістю, чи об`єктивні - бо ситуація відповідачка потребувала інших методів та підходів. Суд погоджується з аргументами представниці відповідачки, що припинення надання соціальних послуг відбувся після відібрання дітей, що не підтверджує викладені в поданні підстави для припинення надання соціальних послуг. Суду все ж таки видається, що для сім`ї ОСОБА_3 було зроблено недостатньо, щоб витягнути з замкнутого кола особистих, соціальних та фінансових проблем. 
ЄСПЛ неодноразово зазначав, що роль органів влади у сфері соціального забезпечення полягає саме в тому, щоб допомагати особам, які опинилися в скрутному становищі, надавати їм вказівки в контакті з органами соціального забезпечення та консультувати їх, зокрема, щодо того, як подолати їхні труднощі (див. Савіни проти України, № 39948/06, § 57, 18 грудня 2008 р.; R.M.S. проти Іспанії, №. 28775/12, § 86, 18 червня 2013 р. та S.H. проти Італії, згадане вище, § 54). У випадку вразливих осіб органи влади повинні проявляти особливу пильність і забезпечити посилений захист (див., наприклад, S.S. проти Словенії, згадане вище, § 84).
На думку суду, основною проблемою відповідачки є її особиста та соціальна невлаштованість. Сімейне життя склалося як склалося, роботи не має, як і не має підтримки від рідних та близьких, фінансова скрута, все доводиться тягнути самотужки, а «дружба» із зеленим змієм негативно позначилася на її здатності виховувати дітей і як наслідок призвела до фіксування фактів вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з невиконання обов`язків по їх вихованню. Однак, що підтвердила і представниця позивача, коли відповідачка не зловживала алкоголем, вона належно виконувала свої батьківські обов`язки та дбала про дітей, діти цього не заперечили. Тому не можна говорити, що відповідачка умисне ухилялася від своїх батьківських обов`язків, свідомо не бажала їх виконувати. В силу своїх можливостей намагалася створити дітям комфортне середовище. А тому суд вважає, що відповідачка не є геть безнадійною і здатна, за умови подолання згубних звичок, забезпечити належний розвиток та виховання дітей. 
Обґрунтування висновку органу опіки і піклування про доцільність відповідачки позбавлення її батьківських прав є недостатнім та однобічним. Суд не побачив глибокого, виваженого та всебічного аналізу ситуації. Незрозуміло з яких причин відповідачка не змогла взяти участь у вирішенні її питання. Обставини конфлікту із сином в основному ґрунтувалися на тому, що відповідачка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а не на причинах і мотивах дій відповідачки в цьому конфлікті. Докір у відсутності роботи суд не сприймає, адже є очевидним, що в невеличкому населеному пункті важко її знайти та ще з достойною оплатою. Більше того, ЄСПЛ неодноразово зазначав , що незадовільне матеріальне становище сім`ї не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Суд погоджується, що зловживання алкогольними напоями руйнує відносини в сім`ї, справляє негативний вплив на дітей та їх майбутнє, однак враховує, що відповідачка усвідомила згубність цієї звички та стала на шлях виправлення, пройшла курс лікування. Непереконливим є і аргумент, який ставиться в провину відповідачці, що профілактична робота з нею не дала результатів, оскільки відсутні відомості, які б підтверджували достатність та практичність вжитих заходів. Суд визнає, що наявність фактів притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дитини є серйозним та вагомим аргументом, однак потребувало детального розбору кожного такого випадку та встановлення першопричин. Висновок не містить переконливих аргументів, що орган опіки вичерпав всі заходи задля виправлення ситуації в сім`ї ОСОБА_3 і подальше перебування дітей під опікою матері несе реальну загрозу для їх здоров`я, життя та розвитку. 
Крім того, вказаний висновок не містить доводів щодо відповідності застосування такого крайнього заходу інтересам дітей та необхідності у такий спосіб захисту їх права.
Суд враховує, що відповідачка впродовж всього судового розгляду заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Повідомила, що виправилася, пройшла курс лікування, більше не вживає алкоголю, зробила висновки і більш за все бажає возз`єднатися із дітьми. 
Для суду важливішим етапом оцінювання обставин справи стала думка дітей. Діти хочуть додому, до мами. ОСОБА_14 повідомив, що навіть після повноліття хоче бути біля мами. Суд також покладався на пояснення психолога про емоційну прив`язаність дітей до матері. 
Суд враховує, що інтереси дитини вимагають, щоб зв`язок дитини із сім`єю був підтриманий, за винятком випадків, коли сім`я виявила особливу невідповідність. Тому сімейні зв`язки можуть бути розірвані за вкрай виняткових обставин, і має бути зроблене все можливе для збереження особистих стосунків і, за потреби, для "відбудови" сім`ї (Gnahore проти Франції, 2000, § 59; Jansen проти Норвегії, 2018, §§ 88-93). 
Оскільки відповідачка ніколи не втрачала інтересу до своїх дітей, її поведінка піддається корегування та виправленню, вона усвідомила про недопустимість асоціальної поведінка, яка може призвести до руйнування сімейних зв`язків з дітьми, а також те, що позивач не довів, що розрив матері з дітьми буде в їх інтересах, суд виснує про відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, для застосування до відповідачки такого крайнього заходу як позбавлення її батьківських прав. 
Поведінка відповідачки загалом свідчить про її спроможність та волевиявлення виконувати свої природні материнські обов`язки, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, бажання матері брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, бажання дітей бути з мамою та з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, суд у контексті встановлених обставин виснує про відмову в задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав.
Враховуючи, що суд відмовляє в задоволені позову про позбавлення батьківських прав, відсутні підстави і для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дітей. 
Водночас, зміст правовідносин свідчать, що відповідачка протягом певного часу недостатньо приділяла увагу дітям, що вимагає від неї зміни свого ставлення до їх виховання і це підлягає контролю з боку органів опіки та піклування, і головне, на чому хоче наголосити суд, в рамках даного провадження (див. пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»), зазначені дії є менш радикальними в порівнянні з позбавленням батьківських прав. 
Відповідачці надається можливість виправити ситуацію щодо її участі у вихованні дітей і у випадку, якщо вона цього не зробить, буде ухилятись від виховання дітей, позивач в подальшому, з врахуванням обставин даної справи, може порушити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, як крайнього заходу.
Підсумовуючи наведені вище міркування, Суд доходить висновку, що, незважаючи на доводи позивача, якими він обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав, ці аргументи не є достатніми для виправдання такого серйозного втручання в сімейне життя відповідачки, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, але необхідно попередити відповідачку про зміну свого ставлення до виховання дітей, що буде відповідати забезпеченню «якнайкращих інтересів дитини».
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:
В задоволенні позову Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.
Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на Хирівську міську раду Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне рішення складено 11 червня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області як орган опіки та піклування, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 04056019, місцезнаходження: Львівська область, Самбірський район, місто Хирів, вул. Стуса, 24; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Івасенко