Справа № 357/424/26
3/357/802/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська 
розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ЕПР1 № 545813 від 20 грудня 2025 року стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНКОПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП (далі – протокол), 

У С Т А Н О В И В:

20 грудня 2025 року о 05 год 03 хв траса автодороги М-05, Київ-Одеса, 79 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 категорично відмовився.
Вищевказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи …
Для розгляду протоколу суддею неодноразово призначалися судові засідання.
Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 13 січня 2026 року.
Судове засідання, призначене на 02 лютого 2026 року, було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 про надання часу для реалізації права на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП, зокрема для отримання правничої допомоги адвоката.
09 лютого 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Олійник О.О. ознайомився з матеріалами справи, про що надав розписку на заяві про ознайомлення від 06 лютого 2026 року.
Судове засідання, призначене на 16 лютого 2026 року, було відкладено за клопотанням захисника - адвоката Олійника О.О., який просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання.
Водночас 16 лютого 2026 року стороною захисту подано клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та без будь-яких яких законних підстав відбулася перевірка документів.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 не було роз`яснено підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також не було фактичної відмови від проходження такого огляду.
Крім того, сторона захисту вказувала, що ОСОБА_1 не мав ознак наркотичного сп`яніння, йому не було роз`яснено право на професійну правничу допомогу, а також його не направляли до найближчого медичного закладу, у зв`язку з чим направлення на огляд не відповідало вимогам закону.
До клопотання долучено довідку командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 від 11 лютого 2026 року про те, що солдат ОСОБА_1 у період з 09 год 00 хв 19 грудня 2025 року по 04 год 00 хв 20 грудня 2025 року був задіяний для проведення ремонтних робіт бойової техніки зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_3 , а також характеристику на останнього.
Судове засідання, призначене на 02 березня 2026 року, було відкладено у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , а також за клопотанням захисника - адвоката Олійника О.О., який просив надати час для подання доказів проходження ОСОБА_1 військової служби.
Судове засідання, призначене на 06 квітня 2026 року, було відкладено у зв`язку з неявкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та захисника - адвоката Олійника О.О., будь-яких клопотань до суду не надходило.
Судове засідання, призначене на 24 квітня 2026 року, було відкладено після надання пояснень ОСОБА_1 та у зв`язку із закінченням часу, відведеного для розгляду справи, для дослідження диску із відеозаписами у наступному судовому засіданні.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 20 грудня 2025 року о 05 год 03 хв керував транспортним засобом Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції на автодорозі у напрямку с. Терезине через несправність стоп-сигналу автомобіля. Зазначив, що ознак наркотичного сп`яніння не мав, наркотичних засобів не вживає, про що повідомляв працівників поліції. Також пояснив, що у період часу з 04 год 19 грудня 2025 року до 04 год наступного дня виконував роботи, у зв`язку з чим перебував у стані втоми, тому відмовлявся їхати для проходження огляду. Повідомляв працівникам поліції, що є діючим військовослужбовцем, та заявляв клопотання про виклик представників військової служби правопорядку. Просив подальший розгляд справи проводити без його участі.
У судове засідання 25 травня 2026 року сторона захисту не з`явилася. Водночас від захисника - адвоката Олійника О.О. надійшла заява, у якій він просив розглядати справу за його відсутності, клопотання про закриття провадження у справі задовольнити та зазначив, що його позиція підтверджується відеозаписом, згідно з яким ОСОБА_1 , зокрема, повідомляв працівників поліції про те, що є діючим військовослужбовцем, перебував на бойовому завданні, наркотичні засоби не вживає та ознак наркотичного сп`яніння не має. Також захисник вказав, що відеозапис не був безперервним, а працівники поліції проявили упереджене ставлення до ОСОБА_1 .
За результатами розгляду, суддя керується такими положеннями закону та дійшла до таких висновків.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Отже, за вказаною нормою, якщо у особи, яка керує транспортним засобом відносно якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння, вона: підлягає відстороненню від керування цими транспортними засобами; оглядові на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, … відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суддя зазначає, що порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлений ст. 266 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають … оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/73 свідчить, що ознаками наркотичного сп`яніння є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, огляду на стан наркотичного сп`яніння, підлягає не будь-яка особа, яка керує транспортним засобом, а лише та, у якої виявлені одна або кілька ознак, перелічених у п. 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, … ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, заслухавши сторону захисту, дослідивши протокол, надані до нього докази, клопотання про закриття провадження у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що стверджується:
- протоколом, де зазначено, що «20 грудня 2025 року о 05 год 03 хв траса автодороги М-05, Київ-Одеса, 79 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 категорично відмовився.
Вищевказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».
Так, у вказаному протоколі вказано про те, що ОСОБА_1 від отримання копії протоколу, підпису та пояснень відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 грудня 2025 року до Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», згідно якого, у результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстаановці.
У вище вказаному направленні вказано про те, що огляд не проводився, від підпису ОСОБА_1 відмовився;
- листами Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 25 липня 2025 року та Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 07 серпня 2025 року;
- актом огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що огляд не проводився та ОСОБА_1 від підпису відмовивя;
- рапортом поліцейського від 20 грудня 2025 року, згідно якого, зокрема, під час несення служби 20 грудня 2025 року у складі наряду «Д-Вулкан 0753»: старший сержант поліції ОСОБА_3 , лейтенант поліції Макуха Р.В., о 05 год 03 хв під час вільного патрулювання траси автодороги М-05, Київ-Одеса, на 79 км (з`їзд в напрямку с. Терезине), було зупинено транспортний засіб Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_2 , відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
У ході перевірки документів у водія ОСОБА_1 було помічено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло та поведінку, що не відповідає обстановці. 
Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 відмовився категорично.
Відносно водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ЕПР1 № 545813 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за порушення пункту правил 2.5 ПДР України.
Транспортний засіб було залишено на місці зупинки, оскільки останній не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху.
Подія зафіксовано на нагрудні бодікамери Моторола VB 400 № 476084, № 476283; 
- диском із відеозаписами від 20 грудня 2025 року, згідно яких установлено, зокрема, викладені обставини зазначені у суті учиненого адміністративного правопорушення.
Відомості зафіксовані наданими відеозаписами в достатній мірі відображають обставини вчиненого правопорушення та фіксацію даного порушення, а також узгоджуються з іншими доказами наявними в матеріалах справи.
Так, судом установлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом Peugeot Partner, н.з. НОМЕР_2 .
Після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, які неодноразово озвучували та встановлювали під час спілкування з водієм.
Зокрема, працівник поліції здійснював перевірки відповідних ознак, зокрема зіниць очей, однак ОСОБА_1 пояснював свій стан тим, що не спав протягом тривалого часу та є діючим військовослужбовцем.
На неодноразові вимоги працівників поліції пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я для визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовлявся, при цьому висловлював бажання пройти огляд за допомогою приладу «Drager».
Працівники поліції повідомляли водію порядок проходження огляду та роз`яснювали, що процедура триватиме близько 40 хвилин, після чого у разі відсутності стану сп`яніння його буде доставлено назад.
Також ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення.
У подальшому працівники поліції намагалися вручити йому письмові документи під підпис, однак останній від їх підписання відмовився.
Отже, судом установлено, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснили порядок проходження медичного огляду та наслідки відмови від його проходження.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння на законну вимогу працівника поліції.
Тобто на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога водій ОСОБА_1 категорично відмовлявся.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. 
Відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, що підтверджує порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Суддя вважає, що досліджені письмові докази, відеозаписи є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності.
Суддя вважає, що докази зібрані поліцейським у спосіб та порядку встановленому КУпАП.
За таких обставин, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд констатував, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати Правила дорожнього руху України.
Суддя зазначає, що працівники поліції можуть зупиняти транспортні засоби, зокрема, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та постанов Кабінету Міністрів України № 1455, № 1456, оскільки поліцейські мають право на проведення перевірки транспортних засобів та здійснення поверхневої перевірки речей, багажу, транспортних засобів та проведення перевірки документів у осіб.
Щодо вказаних доводів сторони захисту суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту спрямованим на ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дана позиція спростовується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, письмовими доказами зокрема, на відеозаписах водій ОСОБА_1 відразу на вимогу працівників поліції відмовлявся від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у будь-якому медичному закладі, жодних зауважень, заперечень по суті вказаної вимоги не висловлював.
При цьому його поведінка під час спілкування з поліцейськими, працівники поліції установлювали у нього ознаки наркотичного сп`яніння, та повідомляли йому їх, роз`яснювали вимогу проходження огляду, наслідок відмови, також вказує на беззаперечне усвідомлення ОСОБА_1 , що його дії можуть містити склад адміністративного правопорушення, навіть після роз`яснення суті адміністративного правопорушення працівником поліції, водій ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду.
Відмова ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння зафіксована на відеозапис, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а мотиви клопотання не ґрунтуються на наявних у справах доказах.
Водночас поліцейський за внутрішнім переконання встановлює наявність ознак наркотичного сп`яніння та діє згідно інструкції, що зобов`язує його, зокрема, роз`яснити особі підстави для проведення огляду на стан сп`яніння, процедуру проведення такого огляду, суть вчиненого правопорушення.
З дослідженого відео вбачається, що поліцейськими виконані ці дії без тиску та примусу на водія ОСОБА_1 .
Сторона захисту вважає незаконність дій працівників поліції та психологічного тиску на ОСОБА_1 , однак жодних доказів про оскарження дій працівників поліції не надано, та суддею під час розгляду справи не установлено.
Так, суддею установлено, що працівники полії повідомили водія ОСОБА_1 про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, та безпосередньо ними самостійно визначений найближчий медичний заклад для проведення огляду водія. 
Суддя зауважує, що ОСОБА_1 зобов`язаний був виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати, передбачені законом вимоги поліції, в тому числі, про проходження огляду на стан сп`яніння. 
Тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а клопотання сторони захисту не ґрунтуються на наявних у справах доказах, оскільки водій зобов`язаний був виконати вимогу працівника поліції для проходження медичного огляду.
Окрім того, суддя зазначає, що водій ОСОБА_1 скористалася своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, під час розгляду справи у суді та правом на захист (зокрема, сторона захисту ознайомлена з усіма матеріалами справи, подала відповідні клопотання, ОСОБА_1 надав пояснення по суті справи). 
Таким чином суддею не приймаються до уваги доводи сторони захисту у судовому засіданні та клопотанні про закриття провадження по справі, оскільки зазначене спростовуються письмовими доказами та відеозаписами.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 21липня 2011 рок у справі «Коробов проти України» Європейський суд з правлюдини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суддя зазначає, що наведені доводи у клопотанні сторони захисту спростовуються вище вказаними письмовими доказами, відеозаписами. 
Отже, суддею надані мотиви щодо аргументів сторони захисту, що стосуються суті учиненого адміністративного правопорушення та мають важливе значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Отже, зважаючи на характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують стягнення та те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеного у ст. 23 КУпАП, а саме виховання винного у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.
Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.
Отже, розмір штрафу, який має сплатити ОСОБА_1 становить 1 000 х 17 = 17 000 гривень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03 грудня 2025 року № 4695-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3328 гривні.
Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави необхідно судовий збір в розмірі 3328 х 0,2 = 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Олійника Олега Олександровича, про закриття провадження у справі, - залишити без задоволення.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання – протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області	Ірина ДУБАНОВСЬКА