ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/992/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Приватного підприємства "Альфа Люкс" (65058, Одеська область, місто Одеса, бульвар Французький, будинок 22, корпус 2, приміщення 3; ідентифікаційний код 37351098)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" (49034, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Любарського, будинок 143; ідентифікаційний код 42933033)
про стягнення заборгованості за договором поставки №651 від 24.10.2024 в загальному розмірі 311 913,05 грн

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. Стислий виклад позиції позивача
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 651 від 24.10.2024 в частині своєчасної оплати за поставлений товар у розмірі 287 750,00 грн. 
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України та умов договору позивач також нарахував 19 653,58 грн - пені, 1 915,69 грн - 3 % річних, 2 593,78 грн - інфляційних втрат.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 165 Господарського процесуального кодексу України.

З приводу дотримання судом прав відповідача під час розгляду даної справи слід зазначити таке.
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Відповідно до відповіді про наявність зареєстрованого Електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи №31856021 від 03.03.2026 господарським судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с. 34).
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 18.03.2026 була надіслана судом в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено Довідку про доставку електронного листа (а.с. 55), якою підтверджується, що ухвала суду від 18.03.2026 була доставлена до Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" - 20.03.2026 о 09:16 год.
За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, 20.03.2026 відповідач отримав ухвалу суду від 18.03.2026.
Відповідно до відповіді № 2414276 від 03.03.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 35-36) вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" є: 49034, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Любарського, будинок 143.
Так, з метою належного повідомлення відповідача про обставини даної справи, господарським судом здійснено поштове направлення ухвали суду від 18.03.2026 відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Рікконе" (ідентифікаційний код 42933033) за адресою: 49034, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Любарського, будинок 143, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№R 06807 530321 5), ухвала суду від 18.03.2026 отримана відповідачем - 23.03.2026 (а.с. 57).
Окрім того, відповідно до клопотання (вх. номер суду 13483/26 від 23.03.2026) про ознайомлення з матеріалами справи та зняття фотокопій (а.с. 56), представник відповідача 24.03.2026 ознайомився з матеріалами справи.
Слід також зазначити, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 18.03.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/134998960) надіслано судом 19.03.2026, зареєстровано в реєстрі 20.03.2026 та забезпечено надання загального доступу 23.03.2026, тобто завчасно; отже у відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Так, ухвалою суду від 18.03.2026, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Враховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем в електронному вигляді (20.03.2026), граничним строком, з урахуванням частин 1, 2, 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України, для подання відзиву на позовну заяву було 06.04.2026.
Судом враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.
Отже, станом на дату ухвалення рішення суду, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.
Слід зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України). 
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено. 
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. 
Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2026, не скористався правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання
До господарського суду 03.03.2026 надійшла позовна заява Приватного підприємства "Альфа Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки №651 від 24.10.2024 в загальному розмірі 311 913,05 грн, відповідно до якої позивач просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" на користь Приватного підприємства "Альфа Люкс" 311 913,05 грн, з яких: 287 750,00 грн заборгованості за Договором постачання №651 від 24.10.2024 (основний борг); 19 653,58 грн пені; 2 593,78 грн інфляційних витрат; 1 915,69 трьох процентів річних;
- стягнути з відповідача на користь Приватного підприємства "Альфа Люкс" сплачений судовий збір у розмірі 4678,67 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 справу №904/992/26 передано на розгляд судді Івановій Т.В.
Ухвалою господарського суду від 09.03.2026 позовну заяву Приватного підприємства "Альфа Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" про стягнення заборгованості за договором поставки №651 від 24.10.2024 в загальному розмірі 311 913,05 грн залишено без руху.
До суду 12.03.2026 від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду №11731/26 від 12.03.2026) про усунення недоліків.
Ухвалою господарського суду від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою господарського суду від 07.05.2026 позовну заяву Приватного підприємства "Альфа Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" про стягнення заборгованості за договором поставки №651 від 24.10.2024 в загальному розмірі 311 913,05 грн залишено без руху.
До суду 11.05.2026 від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №22911/26 від 11.05.2026) про усунення недоліків.
Ухвалою господарського суду від 18.05.2026 продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Судове рішення підписано без його проголошення відповідно до приписів частини 4 статті 240 ГПК України.

ІІІ. Фактичні обставини справи
Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 651 від 24.10.2024 в частині своєчасної оплати за поставлений товар у розмірі 287 750,00 грн, у зв`язку з чим позивач також нарахував та просить стягнути з відповідача 19 653,58 грн - пені, 1 915,69 грн - 3 % річних, 2 593,78 грн - інфляційних втрат.
Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:
(1) Факт укладення між сторонами договору та його умови.
(2) Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.
(3) Факт порушення відповідачем зобов`язань за договором.
(4) Правомірність нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

1. Укладення між сторонами договору та його умови.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2024 між Приватним підприємством "Альфа Люкс", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рікконе", як покупцем, укладено договір поставки № 651 (далі - договір, а.с. 3-4).
Згідно з пунктом 1.1. договору постачальник приймає на себе зобов`язання з передачі в обумовлений строк (термін) товару покупцю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах передбачених даним договором.
Під товаром сторони розуміють сіль (пункт 1.2. договору).
Відповідно до пункту 1.3. договору кількість, асортимент та ціна товару в кожній конкретній поставці вказуються в рахунках, які відіграють роль специфікацій, а також видаткових накладних.
Пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями за попереднім замовленням покупця, яке покупець передає (розміщує) шляхом направлення листа на електронну пошту постачальника або іншими способами зв`язку, що забезпечують фіксацію тексту і дати замовлення, такими як телефонний зв`язок месенджер (Viber, WhatsApp, Telegram) або усно через представника постачальника. На підставі отриманої від покупця інформації та в разі наявності відповідного товару постачальник формує рахунок на оплату та направляє його покупцю. Оплата рахунку та/або приймання товару свідчить про погодження умов поставки покупцем.
Ціна договору визначається сумою вартості товару згідно видаткових накладних, оформлених постачальником протягом дії цього договору (пункт 4.1. договору).
Згідно пункту 4.4. розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковій формі з відстроченням платежу строком на 14 календарних днів з моменту прийняття товару. Обов`язок покупця з оплати товару є виконаним з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Відповідно до пункту 4.7. оплата за поставлений товар зараховується на закриття видаткових накладних за хронологією їх виписки починаючи з накладної з найбільш ранньої дати. Якщо по неоплачених, оплачених частково або несвоєчасно оплачених видаткових накладних постачальником була виставлена претензія, то в першу чергу покриваються штрафні санкції, а потім основна сума боргу.
Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.
Покупець за порушення строків оплати зобов`язаний сплатити постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (пункт 6.2 договору).
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2025. У випадку не повідомлення сторонами один одного про намір припинити дію договору за один місяць до закінчення терміну (строку) дії, договір вважається продовженим на тих же умовах кожні наступні 12 місяців. Така пролонгація можлива не більше двох разів (пункт 8.1. договору).
Сторони погодили, що відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги", можуть здійснювати підписання документів при виконання цього договору (окрім угод про внесення змін та доповнень до договору та листів) за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc" з використанням кваліфікаційного електронного підпису (КЕП). Сторони безумовно визнають юридичну силу електронних документів, направлених і підписаних за допомогою програмного забезпечення , і визнають їх рівнозначними документами стосовно паперових носіїв, підписаних власноручно. Сторони погодили, що підписання електронних документів за допомогою КЕП не виключає можливості створення, підписання сторонами та обмін між ними документів на паперових носіях, підписаних власноручно. Кожна із сторін самостійно визначає порядок зберігання, оброблення, використання, знищення електронних документів (пункт 8.7. договору).
Згідно пункту 8.9. договору закінчення строку даного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, взятих на себе за даним Договором та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до пункту 8.11. договору сторони заявляють, що ними досягнуто згоди щодо всіх умов, що є істотними для даного договору, а також, що договір підписаний уповноваженими на те особами, які мають згоду на укладання значних правочинів, та/або правочинів, щодо вчинення якого є заінтересованість й підписання даного договору не є перевищенням їхніх повноважень.
Судом встановлено, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, даний договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним даного договору поставки товару чи визнання його неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання такого договору.

2. Належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором.
Позивачем відповідно до умов договору та видаткових накладних здійснено поставку на суму у загальному розмірі 351 662,50 грн, а саме:
- відповідно до видаткової накладної № BU-11994 від 18.10.2025 (а.с. 46) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 85 915,00 грн у тому числі ПДВ 14 319,17 грн;
- відповідно до видаткової накладної № BU-12218 від 23.10.2025 (а.с. 47) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 86 872,50 грн у тому числі ПДВ 14 478,75 грн;
- відповідно до видаткової накладної № BU-12334 від 29.10.2025 (а.с. 48) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 91 125,00 грн у тому числі ПДВ 15 187,50 грн;
- відповідно до видаткової накладної № BU-13229 від 13.11.2025 (а.с. 12) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 87 750,00 грн у тому числі ПДВ 14 625,00 грн.
Усі видаткові накладні підписані сторонами шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів та скріплені електронними печатками сторін, що підтверджується відомостями про електронні підписи, розміщеними на зворотному аркуші відповідних видаткових накладних.

3. Порушення відповідачем зобов`язань за договором.
Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату вартості за поставлений товар на суму у загальному розмірі 351 662,50 грн, а саме:
- рахунок на оплату №16862 від 17.10.2025 (а.с. 5) на суму 85 915,00 грн у тому числі ПДВ 14 319,17 грн;
- рахунок на оплату №17224 від 23.10.2025 (а.с. 6) на суму 86 872,50 грн у тому числі ПДВ 14 478,75 грн;
- рахунок на оплату №17571 від 29.10.2025 (а.с. 7) на суму 91 125,00 грн у тому числі ПДВ 15 187,50 грн;
- рахунок на оплату №18181 від 12.11.2025 (а.с. 8) на суму 87 750,00 грн у тому числі ПДВ 14 625,00 грн
Згідно із матеріалами справи, відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару у розмірі 63 912,50 грн, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 287 750,00 грн.

4. Правомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Покупець за порушення строків оплати зобов`язаний сплатити постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (пункт 6.2 договору).
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи невиконання основного зобов`язання, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України та пункту 6.2 договору, здійснено розрахунок пені у розмірі 19 653,58 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 593,78 грн та 1 915,69 грн трьох відсотків річних.

ІV. Мотиви суду

1. Норми права, які застосував суд. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до Частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Згідно з частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

2. Оцінка судом доказів та позицій сторін
17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази та наведені сторонами обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 24.10.2024 між Приватним підприємством "Альфа Люкс", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рікконе", як покупцем, укладено договір поставки № 651 (далі - договір, а.с. 3-4).
Пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями за попереднім замовленням покупця, яке покупець передає (розміщує) шляхом направлення листа на електронну пошту постачальника або іншими способами зв`язку, що забезпечують фіксацію тексту і дати замовлення, такими як телефонний зв`язок месенджер (Viber, WhatsApp, Telegram) або усно через представника постачальника. На підставі отриманої від покупця інформації та в разі наявності відповідного товару постачальник формує рахунок на оплату та направляє його покупцю. Оплата рахунку та/або приймання товару свідчить про погодження умов поставки покупцем.
Ціна договору визначається сумою вартості товару згідно видаткових накладних, оформлених постачальником протягом дії цього договору (пункт 4.1. договору).
Згідно пункту 4.4. розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковій формі з відстроченням платежу строком на 14 календарних днів з моменту прийняття товару. Обов`язок покупця з оплати товару є виконаним з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Відповідно до пункту 4.7. оплата за поставлений товар зараховується на закриття видаткових накладних за хронологією їх виписки починаючи з накладної з найбільш ранньої дати. Якщо по неоплачених, оплачених частково або несвоєчасно оплачених видаткових накладних постачальником була виставлена претензія, то в першу чергу покриваються штрафні санкції, а потім основна сума боргу.
Пунктом 6.1. договору передбачено, що у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством України.
Покупець за порушення строків оплати зобов`язаний сплатити постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (пункт 6.2 договору).
Позивачем відповідно до умов договору та видаткових накладних здійснено поставку на суму у загальному розмірі 351 662,50 грн, а саме:
- відповідно до видаткової накладної № BU-11994 від 18.10.2025 (а.с. 46) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 85 915,00 грн у тому числі ПДВ 14 319,17 грн;
- відповідно до видаткової накладної № BU-12218 від 23.10.2025 (а.с. 47) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 86 872,50 грн у тому числі ПДВ 14 478,75 грн;
- відповідно до видаткової накладної № BU-12334 від 29.10.2025 (а.с. 48) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 91 125,00 грн у тому числі ПДВ 15 187,50 грн;
- відповідно до видаткової накладної № BU-13229 від 13.11.2025 (а.с. 12) позивач поставив на адресу відповідача товару на суму 87 750,00 грн у тому числі ПДВ 14 625,00 грн.
Усі видаткові накладні підписані сторонами шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів та скріплені електронними печатками сторін, що підтверджується відомостями про електронні підписи, розміщеними на зворотному аркуші відповідних видаткових накладних.
Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату вартості за поставлений товар на суму у загальному розмірі 351 662,50 грн, а саме:
- рахунок на оплату №16862 від 17.10.2025 (а.с. 5) на суму 85 915,00 грн у тому числі ПДВ 14 319,17 грн;
- рахунок на оплату №17224 від 23.10.2025 (а.с. 6) на суму 86 872,50 грн у тому числі ПДВ 14 478,75 грн;
- рахунок на оплату №17571 від 29.10.2025 (а.с. 7) на суму 91 125,00 грн у тому числі ПДВ 15 187,50 грн;
- рахунок на оплату №18181 від 12.11.2025 (а.с. 8) на суму 87 750,00 грн у тому числі ПДВ 14 625,00 грн.
Враховуючи умови пункту 4.4. строк оплати (погашення боргу) є таким, що настав:
- відповідно до видаткової накладної № BU-11994 від 18.10.2025 – 02.11.2025;
- відповідно до видаткової накладної № BU-12218 від 23.10.2025 – 07.11.2025;
- відповідно до видаткової накладної № BU-12334 від 29.10.2025 – 13.11.2025;
- відповідно до видаткової накладної № BU-13229 від 13.11.2025 – 28.11.2025.
Згідно із матеріалами справи, змістом позовної заяви, відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару у розмірі 63 912,50 грн, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 287 750,00 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач порушив свої договірні зобов`язання, внаслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 287 750,00 грн.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 287 750,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, господарський суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Покупець за порушення строків оплати зобов`язаний сплатити постачальнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (пункт 6.2 договору).
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вказано вище, позивачем відповідно до поданих у тексті позовної заяви розрахунків (а.с. 1 на звороті - 2) нараховано та заявлено до стягнення з відповідача на свою користь пені у розмірі 19 653,58 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 593,78 грн та 1 915,69 грн трьох відсотків річних.
Господарський суд, здійснивши перевірку проведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат у розмірі 2 593,78 грн за період з грудня 2025 року по січень 2026 року за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff), дійшов висновку про те, що він є вірним.
Разом з тим, здійснивши перевірку проведеного позивачем розрахунку пені у розмірі 19 653,58 грн та 1 915,69 грн трьох відсотків річних за період з 28.11.2025 по 16.02.2026 за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff) господарський суд дійшов висновку про те, що сума пені становить 19 653,72 грн та трьох відсотків річних становить 1 915,71 грн, однак, оскільки, суд згідно із частиною 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, то позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних підлягають задоволенню в межах заявлених вимог, а саме 19 653,58 грн - пені та 1 915,69 грн - трьох відсотків річних.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення пені у розмірі 19 653,58 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 593,78 грн та 1 915,69 грн трьох відсотків річних підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного вказані позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Висновки суду
Суди зобов`язані належно мотивувати свої рішення для забезпечення права сторін на справедливий розгляд та суспільного контролю за правосуддям. При цьому не вимагається відповідати на кожен аргумент сторін: достатньо викласти мотиви у межах конкретних обставин справи, з урахуванням характеру рішення.
На підставі встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Позивач обрав належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України.
Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 287 750,00 грн - основного боргу, 19 653,58 грн - пені, 2593,78 грн - інфляційних втрат та 1 915,69 грн - 3% річних.

VІ. Судові витрати
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рікконе" (49034, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Любарського, будинок 143; ідентифікаційний код 42933033) на користь Приватного підприємства "Альфа Люкс" (65058, Одеська область, місто Одеса, бульвар Французький, будинок 22, корпус 2, приміщення 3; ідентифікаційний код 37351098) 287 750,00 грн (двісті вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) - основного боргу, 1 915,69 грн (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять гривень шістдесят дев`ять копійок) - 3 % річних, 19 653,58 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні п`ятдесят вісім копійок) - пені, 2 593,78 грн (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три гривні сімдесят вісім копійок) - інфляційних втрат та 4 678,67 грн (чотири тисячі шістсот сімдесят вісім гривень шістдесят сім копійок) - судових витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.05.2026

Суддя Т.В. Іванова