ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/899/26
08 червня 2026 року	м.Тернопіль	

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюка Р.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.01.2025 по 10.11.2025; 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.01.2025 по 10.11.2025 із врахуванням вже проведених виплат за цей період.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач 14.01.2025 отримав вогнепальне поранення при захисті Батьківщини відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.03.2025 та Форми 100. У зв`язку із отриманим пораненням, позивач проходив довготривале лікування. Відтак, у зв`язку із отриманням травми пов`язаної із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, пропорційно періодам стаціонарного лікування. Однак, позивачу не нараховано додаткову грошову винагороду у розмірі збільшеному до 100 000 гривень відповідно до Постанови КМУ від 25.02.2022 № 168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 14.01.2025 по 10.11.2025.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплати йому додаткової винагороди.
Ухвалою суду від 25.02.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Відповідачем подано відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини , а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Військова частина НОМЕР_1 належним чином та у повній відповідності до вимог постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди позивачу, що підтверджується витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди та довідкою про грошове забезпечення від 02.03.2026 №2084/2391/15/991. 
Таким чином, за спірний період позивачу за наданими ним документами про лікування, фактично виплачена вся належна йому сума додаткової винагороди в розмірі 97350,23 грн., а отже у військової частини НОМЕР_1 не існує жодної заборгованості перед позивачем.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) Військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 майстер-сержант ОСОБА_1 14.01.2025 отримав поранення з первинним діагнозом: вогнепальне поранення. Вогнепальне осколкове сліпе поранення не проникаюче лівої половини грудної клітки (спини). Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого ліктьового суглобу. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого стегна та лівої гомілки. Вогнепальне осколкове поранення дотичне правового стегна (інфіковане). За обставин при захисті Батьківщини, а саме під час здійснення заходів необхідних для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, внаслідок мінометного обстрілу противником, отримав поранення військовослужбовець механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Перебував у засобах індивідуального захисту. Поранення не є наслідком вчинення військовослужбовцем злочину або адміністративного правопорушення, вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю.
Згідно медичних документів позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 17.01.2025 по 11.02.2025, з 07.03.2025 по 21.03.2025, 09.04.2025 по 17.04.2025, 02.05.2025 по 14.05.2025, 20.05.2025 по 02.06.2025, 01.07.2025 по 10.07.2025, 08.08.2025 по 22.08.2025, 23.09.2025 по 11.10.2025, що підтверджується копіями медичних документів, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №2084/4/3/12345 від 18.11.2025, майстер-сержант ОСОБА_1 у період з 06.11.2024 по 16.01.2025, з 10.11.2025 по 19.11.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Великоновосілківська ТРг., Волноваський р-н, Донецька області. Підстава: накази командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині): №320 від 06.11.2024, №17 від 17.01.2025, №332 від 10.11.2025, журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 №77м за ЖОЖ 2022 від 03.01.2025.
10.09.2025 представник позивача звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу в збільшеному до 100000 грн. розмірі відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні за період з 14.01.2025 по 10.07.2025 з врахуванням уже проведених виплат за цей період.
Листом військової частини НОМЕР_1 №2084/159/16515 від 20.10.2025, повідомлено, що за результатами опрацювання запиту встановлено, що майстра-сержанта ОСОБА_1 включено в наказ командира військової частини НОМЕР_1 на виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 гривень в період з 14.01.2025 по 31.01.2025. Період з 01.02.2025 по 10.07.2025 вищезазначений військовослужбовець буде включений до наказу на виплату додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузії, травмою, каліцтвом) за наявністю наданих підтверджуючих документів.
Згідно із довідкою військово-лікарської комісії №2025-0514-1003-2238-7 від 14.05.2025 майстру-сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд Позаштатною постійнодіючою госпітальною ВЛК при КНП “ТЕРНОПІЛЬСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ” ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ. Опис діагнозу: стан після операції (11.04.2025) мамарокоронарне шунтування (LIMA в передню міжшлуночкову гілку ЛКА) аортокоронарне шунтування - 1 (венозний графт в праву коронарну артерію) у зв`язку з ІХС. Стенокардія напруги ІІ ФК. Післяінфарктний (за даними ЕКГ та ЕХОКГ) кардіосклероз. Стенозуючий коронаросклероз (коронаграфія 17.03.2025), недостатність мітрального клапану, з мінімальною регургітацією. Транзиторна суправентрикулярна та шлуночкова екстрасистолія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь АГ 2 Високий кардіоваскулярний ризик. Гіпертензивне серце з помірною дилатацією лівого передсердя та гіпертрофією міжшлуночкової перегородки. Ексудативний перикардит. Гіпертпрофія лівого шлуночка. СН стадія С з помірно-зниженою ФВ (47-48%) ХСНІ ІІ А ст. Дане захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.
Довідкою військово-лікарської комісії від 17.06.2025 ОСОБА_1 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК ВЧ НОМЕР_3 , з якої слідує, що захворювання позивача пов`язане із захистом Батьківщини. Також зазначено, що на підставі статті 44 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.
11.10.2025 майстру-сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №2025-1011-1141-1945-3, де зазначено, що на підставі статті графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 30 календарних днів.
Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової грошової винагороди, відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікування внаслідок тяжкого поранення, отриманого під час захисту Батьківщини, за період з 14.01.2025 по 10.11.2025, звернувся до суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно із частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом першим якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:
1) беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, суд зазначає, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.
За відсутності документального підтвердження наведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн не виникає.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
У спірні періоди порядок виплати додаткової винагороди регламентувався окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення).
Відповідно до п.п. 6, 10 Окремого доручення, накази про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця; підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
При цьому, у пункті 7 Окремого доручення вказано, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшено до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналогічні норми містить і Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260), які набрали чинності 01.02.2023.
Так, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Тобто норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2024 року у справі № 520/16191/23 та від 27.11.2024 року у справі № 380/20587/23.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Водночас суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.
Пункт 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.
У справі, що розглядається, спірним питанням є наявність/відсутність у позивача права відповідно до Постанови № 168 на нарахування й виплату додаткової винагороди до 100 000 грн за періоди з 14.01.2025 по 10.11.2025 за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 14.01.2025.
Як зазначено вище довідкою відповідача від 07.03.2025 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджується те, що позивач 14.01.2025 отримав поранення. Довідкою підтверджено те, що поранення отримане під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 . У довідці указано, що вони є Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, тому ці довідки є підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Суд встановив, що позивач проходив лікування у медичних закладах.
Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах з 17.01.2025 по 11.02.2025 (а.с. 19-20, 21-22), з 07.03.2025 по 21.03.2025 (а.с. 27, направлення ВЧ НОМЕР_4 від 07.03.2025), 09.04.2025 по 17.04.2025 (а.с. 29, направлення ВЧ НОМЕР_1 від 04.04.2025), 02.05.2025 по 14.05.2025 (а.с. 29-30), 20.05.2025 по 02.06.2025 (а.с. 31-32), 01.07.2025 по 10.07.2025 (а.с. 33-34), 08.08.2025 по 22.08.2025 (а.с. 44-46), 23.09.2025 по 11.10.2025 (а.с. 39-40).
Вказані періоди лікування підтверджуються медичними документами, які надані до матеріалів справи. Також позивачем пройдено ВЛК та отримані довідки, в яких зазначено про необхідність продовження лікування.
До відзиву відповідачем додано наказ №881 від 05.02.2025 "Про виплату додаткової винагороди за січень 2025 року", а також додатки 1, в якому вказано про виплату ОСОБА_1 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі з 01.01.2025 по 13.01.2025, додаток 5 підтверджує отримання поранення ОСОБА_1 та вказує на період виплати 14.01.2025-31.01.2025 додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн військовослужбовцям за лікування у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) згідно п. 5 Наказу №881 від 05.02.2025. Також відповідачем до матеріалів справи надано додаток №1 до наказу ВЧ НОМЕР_1 від 20.10.2025 №5078, з якого слідує те, що на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого №813 від 11.02.2025 КНП "Міська лікарня №4" м. Запоріжжя виплачено додаткову винагороду 100 000 грн пропорційно дням безпосередньої участі за період з 01.02.2025 по 11.02.2025.
Відтак, період лікування позивача з 14.01.2025 по 11.02.2025 не є спірним у цій справі, розмір нарахованої і виплаченої за цей період додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168 позивач не оскаржує. Отже, судом встановлено, що спірним у цій справі є період з 12.02.2025 по 10.11.2025, коли позивач проходив лікування у медичних закладах у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 12.02.2025 по 10.11.2025, а отже позовні вимоги за період з 14.01.2025 по 11.02.2025 задоволенню не підлягають.
Отже, відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази нарахування і виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 12.02.2025 по 10.11.2025.
Відтак, суд вважає, що бездіяльність відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000 гривень за вищевказаний період перебування позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
Суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України.
Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на суб`єкта владних повноважень ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення.
Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави вирішувати питання про розподіл судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000 гривень відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні з 12.02.2025 по 10.11.2025.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 12.02.2025 по 10.11.2025. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 08 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ); 
відповідач:
- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ). 

Головуючий суддя Грицюк Р.П.