ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2026 Справа № 914/1040/25 

За позовом:	Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Львів», м. Львів	
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:	   Товариства з обмеженою відповідальністю «Елекон Продукт», м. Тернопіль	
про:	витребування земельної ділянки	
 	Суддя – Крупник Р.В. Секретар – Мисик-Семен М.М.	
Представники учасників справи:	
від позивача:	Лопатнікова А.В. – представниця;	
від відповідача:	не з`явився;	
від третьої особи:	не з`явився.	

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.
Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі – Позивач, АТ «Приватбанк») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Львів» (надалі – Відповідач, ТОВ «Нафта-Львів») про витребування земельної ділянки.
Ухвалою від 14.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 12.05.2025.
Ухвалою від 12.05.2025 відкладено підготовче засідання на 02.06.2025.
У ході підготовчого провадження судом вчинено ряд процесуальних дій, а саме:
- у підготовчому засіданні 02.06.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та ухвалою від 02.06.2025 відкладено підготовче засідання на 23.06.2025;
- ухвалою від 23.06.2025 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Елекон Продукт» (надалі – Третя особа, ТОВ «Елекон Продукт») до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання відкладено на 04.09.2025, розгляд справи ухвалено здійснювати в розумні строки, передбачені статтею 2 ГПК України;
- ухвалою від04.09.2025 витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни належним чином завірені копії усіх документів, що стали підставою для реєстрації 29.07.2016 за ТОВ «Елекон продукт» права власності на земельну ділянку, підготовче засідання відкладено на 29.09.2025;
- ухвалою від27.11.2025 витребувано уГородоцької міської ради Львівської області та Львівської районної державної адміністрації Львівської області матеріали реєстраційної справи, підготовче засідання відкладено на 22.12.2025;
- ухвалою від12.01.2026 витребувано уГоловного управління Держгеокадастру у Львівській області документацію із землеустрою та письмові пояснення щодо одночасного існування двох земельних ділянок з кадастровими номерами 4620981000:026000:0001 та 4620981000:02:000:0001.
Підготовчі засідання 29.09.2025 та 23.10.2025 не відбулися з незалежних від суду обставин (виникненням технічної несправності у системі відеоконференцзв`язкуі проведенням робіт з відновлення стабільної роботи системи, а також перебування судді Крупника Р.В. на лікарняному).
Ухвалами від 17.11.2025, 27.11.2025, 22.12.2025, 12.01.2026, 05.02.2026суд відкладав підготовчі засідання, востаннє до 05.03.2026.
Ухвалою від 05.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 30.03.2026 на 13:00 год.
Судове засідання 30.03.2026 не відбулося у зв`язку із надходженням о 12:00 год. повідомлення про замінування приміщення Господарського суду Львівської області. Огляд приміщень та прилеглої території завершено 31.03.2026, що підтверджується Актом начальника Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області.
Зважаючи на це, ухвалою від 02.04.2026 суд призначив підготовче засідання на 07.05.2026.
Ухвалою від07.05.2026судове засідання відкладено на 18.06.2026.
Представниця позивача взяла участь у судовому засіданні 18.06.2026 у режимі відеоконференції, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Що стосується сторони відповідача, то явки повноважного представника відповідна сторона не забезпечила у жодне із призначених судових засідань у даній справі, у т.ч. у судове засідання 18.06.2026. Про причини неявки уповноваженого представника у судове засідання 18.06.2026 відповідач не повідомляв.
Слід зазначити, що поштове відправлення №0601135434683, яким на юридичну адресу ТОВ «Нафта-Львів», а саме: м. Львів, вул. Гайдамацька, буд. 11, надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі, повернулося на адресу суду із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання».
Щодо вказаного вище поштового відправлення АТ «Укрпошта» листом-відповіддю (вх. №14001/25 від 27.05.2025) повідомило, що рекомендований лист надійшов до відділення №19, м. Львів 21.04.2025. Належні умови доставки та вручення поштових відправлень ТОВ «Нафта-Львів» не створило (договір/заява на доставку поштових відправлень відсутній, уповноважені на отримання поштової кореспонденції особи не визначені). Лист доставлявся 21.04.2025, проте вручити його не вдалося, оскільки за наданою адресою знаходиться бізнес-центр, до якого вхід здійснюється за пропускною системою. Зважаючи на це, повідомлення про надходження листа було залишено в загальній поштовій скриньці. Оскільки за отримання листа до відділення ніхто не звернувся, то такий було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.
Слід зазначити, що ухвали у справі надсилалися на юридичну адресу відповідача та були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, що підтверджується повернутими оператором поштового зв`язку листами №0601146408269, №0601154225475, №0601164082494, №0601189588872, №R06711160970, №R067029487780, №R067041754807, №R067049509623, №R067081514485, №R067097867230, №R067117921678, №R067140588056 та №R067178941361.
У постановах від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний Суд зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
З огляду на викладене вище, враховуючи те, що адреса, на котру відправлялася кореспонденція суду, є юридичною адресою відповідача і останній не повідомляв про зміну цієї адреси, то в силу положень статті 242 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України), ТОВ «Нафта-Львів» вважається таким, що належним чином повідомлене про розгляд справи №914/1040/25.
Третя особа у судове засідання 18.06.2026 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Так, ухвалу від 07.05.2026 було доставлено до електронного кабінету ТОВ «Елекон Продукт» 03.06.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Доводи позивача.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником нерухомого майна –автозаправної станції, загальною площею 87,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, 101. Право власності на вказане нерухоме майно банк набув на підставі Договору іпотеки №5479 від 29.07.2016.Дана автозаправна станція розташована на земельній ділянці площею 0,301 га,кадастровий номер 4620981000:02:000:0001, яка знаходиться за адресою: Львівська область, Городоцький район, Братковицька сільська рада. Враховуючи факт набуття права власності на об`єкт нерухомості, до позивача в силу вимог статті 120 ЗК України перейшло і право власності на вказану земельну ділянку.Разом з тим, відповідне право зареєстровано за відповідачем в Державному земельному кадастрі, що унеможливлює проведення законної реєстрації права позивача на земельну ділянку, на якій розміщене нерухоме майно позивача.
Зважаючи на це, АТ «Приватбанк» просить суд витребувати з незаконного володіння відповідача вказану земельну ділянку.

Доводи відповідача.
Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим статтею 165ГПК України, не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

Доводи третьої особи.
Третя особа своїм правом на надання пояснень щодо позову, передбаченим статтею 168 ГПК України, не скористалась та не виклала у встановлений строк свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення позовних вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
29.07.2016 між АТ «Приватбанк» (іпотекодержатель) та ТОВ «Елекон Продукт» (іпотекодавець) укладено Договір іпотеки №5479, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В.(Т.1; а.с. 11-17).
Відповідно до пунктів 1 та 2 Договору його предметом є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в пункті 7 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Орбела» (позичальник) перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою та (або) невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) іпотекодавця. За цим договором іпотекою забезпечується виконання частини основного зобов`язання позичальника у розмірі не більше вартості предмета іпотеки у строк/термін/порядку виконання відповідно до Кредитного договору №4О13741Д від 20.11.2013.
За змістом пунктів 7 та 8 Договору іпотеки в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором та іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, іпотекодавець надає в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, перелік/опис якого зазначено в Додатку 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, опис якої наведено у Додатку №1 до цього договору.
У Додатку №1 до Договору іпотеки викладено перелік об`єктів нерухомого майна, що передаються в іпотеку, серед яких зазначено нежитлову будівлю, автозаправну станцію загальною площею 87,7 кв.м., а також обладнання, яке розташоване на території вказаної АЗС і яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький р-н, с. Братковичі, вул. Гайдамацька, буд. 101. Відповідне майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016 та зареєстроване за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №15658260, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 986433046209. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1770 га за адресою: Львівська обл., Городоцький р-н, на території Братковицької сільської ради, право користування якою належить іпотекодавцю (Т.1; а.с. 18-23).
20.08.2016 позивач зареєстрував право приватної власності на автозаправну станцію загальною площею 87,7 кв.м. Підставою виникнення права власності став Договір іпотеки №5479 від 29.07.2016, а підставою внесення запису про право власності – рішення про державну реєстрацію №31033896 від 20.08.2016. Вказане підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав №66319007 від 20.08.2016 та №482296667 від 18.06.2026 (Т.1; а.с. 24-26; Т.3; а.с. 56-60).
Позивач стверджує, що не зважаючи на те, що в Додатку №1 до Договору іпотеки вказано, що автозаправна станція розташована на земельній ділянці площею 0,1770 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Городоцький р-н, Братковицька сільська рада, фактично вказана станція розташована на земельній ділянці площею 0,301 га із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001, яка знаходиться за цією ж самою адресою. Спірну земельну ділянку було передано ТОВ «Нафта-Львів» для будівництва і обслуговування АЗС.
На підставі матеріалів Технічної документації щодо проєкту відводу в натурі та передачі земельної ділянки (Т. 2; а.с. 135-265) судом встановлено, що 10.01.2003 розпорядженням голови Городоцької районної державної адміністрації №8 затверджено ТОВ «Нафта-Львів» проєкт відведення в оренду з правом наступного викупу земельної ділянки площею 0,4780 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Городоцький р-н на території Братковицької сільської ради, для будівництва автозаправних станцій №1 та №2. Вказана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок, розташованих в південній частині території Братковицької сільської ради по обидва боки автодороги Львів-Шегині-Держкордон, а саме:
1) земельної ділянки площею 0,1770 га, кадастровий номер 4620981000:01:000:0001;
2) земельної ділянки площею 0,301 га, кадастровий номер 4620981000:02:000:0001.
12.02.2003 на підставі Договорів купівлі-продажу Городоцька районна державна адміністрація продала ТОВ «Нафта-Львів» зазначені дві земельні ділянки (Т. 2; а.с. 251, 252).
В лютому 2022 року АТ «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «Альбіленд», за участі третіх осіб – ТОВ «Елекон Продукт» та ТОВ «СП «Ліфтмаркетсервіс» про припинення права власності та визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1770 га, кадастровий номер 4620981000:01:000:0001, у зв`язку з чим судом розглядалася справа №914/337/22.
Ухвалою суду від 18.09.2023 у справі №914/337/22 позов АТ «Приватбанк» залишено без розгляду.
В межах розгляду справи №914/337/22 ТОВ «Альбіленд» надало відзив на позовну заяву (Т.1; а.с. 150-152), в котрому зазначило, що на земельній ділянці площею 0,1770 га, кадастровий номер 4620981000:01:000:0001 знаходиться автозаправна станція площею 87,7 кв.м., яка перейшла у власність вказаного товариства як внесок до статутного капіталу від ТОВ «СП «Ліфтмаркетсервіс» на підставі акту приймання-передачі від 27.03.2017. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84083457 від 03.04.2017 (Т.1; а.с. 153). Сама ж земельна ділянка кадастровий №4620981000:01:000:0001 також стала власністю ТОВ «Альбіленд» як внесок до статутного капіталу від ТОВ «СП «Ліфтмаркетсервіс» на підставі акту приймання-передачі від 27.03.2017, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №84684202 від 10.04.2017 (Т.1; а.с. 159-160). ТОВ «Елекон Продукт» ніколи не було власником ні земельної ділянки площею 0,1770 га, кадастровий номер 4620981000:01:000:0001, ні нерухомого майна, що на ній знаходиться, а отже не могло передавати їх в іпотеку згідно з Договором іпотеки. 
З приводу земельної ділянки площею 0,301 га, кадастровий номер 4620981000:02:000:0001, то як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору купівлі-продажу від 12.02.2003 ТОВ «Нафта-Львів» видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЛВ №097587 від 07.03.2003 (Т.1; а.с. 54-55). Водночас, відомості про зареєстроване право власності на цю ділянку за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно – відсутні, що простежується зі змісту Інформаційної довідки №381668517 від 05.06.2024 (Т.1; а.с. 34).
Станом на 2023 рік у Державному земельному кадастрі були відображені відомості про те, що земельна ділянка із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001 належить на праві власності ТОВ «ГЕД Холдінгз», що підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 27.06.2023 (Т.1; а.с. 32-33).
Оскільки ТОВ «ГЕД Холдінгз» було визнано банкрутом на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2023 у справі №904/967/22, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.04.2023 внесено відомості про припинення відповідної юридичної особи (Т.1; а.с. 35-38).
У 2024 році позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із листом від 02.07.2024, у якому просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за ТОВ «ГЕД Холдінгз» з підстави нереєстрації протягом року речового права на земельну ділянку (Т.1; а.с. 39-40). У відповідь, Головне управління листом №19-13-0.2-3958 від 31.07.2024 повідомило про відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки та вказало на те, що згідно з даними Державного земельного кадастру земельна ділянка із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001 належить ТОВ «Нафта-Львів» (Т.1; а.с. 41-42).
Станом на вересень 2024 року, а також на лютий 2025 року у Державному земельному кадастрі уже були відображені відомості про те, що земельна ділянка із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001 належить на праві власності ТОВ «Нафта-Львів», що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-46007446922024 від 12.09.2024 та Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.02.2025 (Т.1; а.с. 43-53, 56-57).
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів даної справи, в межах розгляду справи №914/337/22 ТОВ «Елекон Продукт» надало письмові пояснення (Т.1; а.с. 145-146), в котрих зазначило, що вказане товариство є власником земельної ділянки площею 0,301 га, кадастровий номер 4620981000:02:000:0001, на підтвердження чого надало Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №64809760 від 02.08.2016 (Т.1; а.с. 159-160).
З вказаної Інформаційної довідки прослідковується, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію 29.07.2016 за ТОВ «Елекон Продукт» права приватної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4620981000:026000:0001 площею 0,301 га за адресою: Львівська обл., Городоцький р., Братковицька сільська рада, із цільовим призначенням: для будівництва АЗС, яка зареєстрована 07.03.2003.
Слід зазначити, що відповідні відомості містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і станом на момент ухвалення рішення в даній справі, що підтверджується Інформаційними довідками №482311685 та №482312503 від 18.06.2026 (Т.3; а.с. 61-64).
Згідно із відповіддю ГУ Держгеокадастру у Львівській області №9-13.6-506/2-26 від 30.01.2026, наданою на виконання ухвали суду від 12.01.2026, у кадастровому номері земельної ділянки №4620981000:026000:0001 була допущена технічна помилка, а саме замість другої двокрапки (:) помилково вказано цифру шість (6) (Т.2; а.с. 132-134).
Зі змісту вказаних вище відомостей з ДРРП вбачається, що підставою для реєстрації за ТОВ «Елекон Продукт» права власності на земельну ділянку із кадастровим №4620981000:026000:0001 став акт приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016, а запис про право власності був внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №30707088 від 29.07.2016.
Відповідний акт приймання-передачі у матеріалах справи відсутній, попри те, що суд неодноразово намагався витребувати його, спочатку у приватного нотаріуса згідно із ухвалою від 04.09.2025, а згодом – у Городоцької міської ради Львівської області і Львівської районної державної адміністрації відповідно до ухвали від 27.11.2025.
Згідно із наданими приватним нотаріусом поясненнями у неї відсутні матеріали реєстраційної справи, адже такі були передані до відповідного суб`єкта державної реєстрації прав, який забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі. Водночас, нотаріус повідомила, що провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим №4620981000:026000:0001 за ТОВ «Елекон Продукт» на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016, підписаного ТОВ «Елекон Продукт» та ТОВ «ГЕД Холдінгз» (Т.2; а.с. 38-39, 49-52).

ОЦІНКА СУДУ.
Відповідно до частини 1 статті 15 , частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У цій справі АТ «Приватбанк» заявило позовну вимогу про витребування з незаконного володіння ТОВ «Нафта-Львів» земельної ділянки із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що АТ «Приватбанк» є власником нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці, а тому має законне право на набуття права власності на відповідну земельну ділянку. Однак, реалізувати свої права щодо спірного майна банк не здатен, адже у Державному земельному кадастрі містяться відомості про право власності ТОВ «Нафта-Львів» на земельну ділянку із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001.
Правовою підставою позову є норма статті 387 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України), положення якої передбачають, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає, що за змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.
Здійснення власником свого права власності передусім полягає в безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння користування, розпорядження майном.
В позадоговірних відносинах, які мають місце в даній справі, особа чиє право власності порушено має право захистити його, зокрема за допомогою такого речово-правового способу захисту права, як віндикація. Віндикаційний позов це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника.
У ході розгляду справи судом встановлено, що 20.08.2016 позивач зареєстрував право приватної власності на нежитлову будівлю й автозаправну станцію загальною площею 87,7 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці площею 0,301 га за адресою: Львівська обл., Городоцький р., Братковицька сільська рада.
Частиною 1 статті 120 ЗК України (у редакції чинній на 20.08.2016) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 наголосила на імперативному характері цього законодавчого припису.
Отже, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, в силу імперативного законодавчого припису, відбувається перехід права на земельну ділянку, розміщену під цим жилим будинком, будівлею або спорудою, до нового власника, а відповідне право на цю земельну ділянку у попереднього власника припиняється, як зазначено у наведеній статті. При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи - попереднього власника земельної ділянки (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №907/68/18).
Таким чином, набувши право власності на нежитлову будівлю й автозаправну станцію, розташовані на земельній ділянці, позивач в силу закону набув право власності на спірну земельну ділянку, на якій розташоване таке нерухоме майно.
За загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Судом встановлено, що нежитлова будівля й автозаправна станція загальною площею 87,7 кв.м., право власності на які набув позивач, розташовані на земельній ділянці із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001 площею 0,301 га за адресою: Львівська обл., Городоцький р., Братковицька сільська рада.
Слід зазначити, що правильне вирішення спору у цій справі залежить від встановлення судом обставини того, хто є власником згаданої вище земельної ділянки.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідна земельна ділянка була зареєстрована 07.03.2003 та передана у власність ТОВ «Нафта-Львів» на підставі Державного акту ЛВ 097587 від 07.03.2003 для будівництва і обслуговування АЗС.
Відомості про право власності відповідача на цю земельну ділянку не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а лише відображені у Державному земельному кадастрі. Чинний запис у Державному земельному кадастрі про право власності відповідача на земельну ділянку зумовив звернення позивача до суду із цим позовом.
Поряд з цим, у ході розгляду справи судом встановлено наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію 29.07.2016 за ТОВ «Елекон Продукт» права приватної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 4620981000:026000:0001 площею 0,301 га за адресою: Львівська обл., Городоцький р., Братковицька сільська рада, із цільовим призначенням: для будівництва АЗС, яка зареєстрована 07.03.2003.
Відповідна земельна ділянка є тією самою земельною ділянкою, відомості про право власності відповідача на яку внесено до Державного земельного кадастру. На це вказують насамперед такі однакові ідентифікаційні дані ділянок як дата реєстрації (07.03.2003), площа (0,301 га), адреса (Львівська обл., Городоцький р., Братковицька сільська рада) та цільове призначення (для будівництва АЗС).
Щодо відмінного кадастрового номеру, то судом на підставі відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області №9-13.6-506/2-26 від 30.01.2026 встановлено, що у кадастровому номері земельної ділянки №4620981000:026000:0001 допущено технічну помилку, а саме замість другої двокрапки (:) помилково вказано цифру шість (6).
З урахуванням цього, суд дійшов висновку, що обидва кадастрові номери стосуються однієї земельної ділянки. Власником відповідної земельної ділянки є ТОВ «Елекон Продукт», на що вказує чинна станом на дату ухвалення цього рішення інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
На належність земельної ділянки третій особі опосередковано вказує й той факт, що ТОВ «Елекон Продукт» передавало позивачу у іпотеку раніше належні третій особі нежитлову будівлю й автозаправну станцію загальною площею 87,7 кв.м., які знаходяться на такій земельній ділянці. Належність третій особі майна на земельній ділянці вказує на наявність у нього прав власника земельної ділянки, на якій розташовані такі об`єкти нерухомості, з огляду на принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній об`єктів нерухомості.
Крім того, суд враховує, що хоча третя особа не висловлювала своєї позиції щодо заявлених АТ «Приватбанк» позовних вимог, однак, у матеріалах справи наявні пояснення ТОВ «Елекон Продукт», які подавалися ним у справі №914/337/22 та у яких товариство посилалося на те, що є власником земельної ділянки площею 0,301 га, кадастровий номер 4620981000:02:000:0001, на підтвердження чого надавало суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №64809760 від 02.08.2016. Відтак, товариство вважає себе власником спірної у цій справі земельної ділянки, спираючись на відомості з ДРРП. 
Що стосується ТОВ «Нафта-Львів», то у матеріалах справи наявні лише докази того, що вказаному товариству видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЛВ №097587 від 07.03.2003 для будівництва АЗС. Однак, відсутні докази того, що станом на момент укладення Договору іпотеки вказане товариство надалі залишалося власником цієї земельної ділянки. Як вже зазначалося, станом на момент укладення вказаного Договору власником АЗС, яка знаходиться на цій ділянці було ТОВ «Елекон-Продукт» на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016. 
Згідно Акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.07.2016, підписаного ТОВ «ГЕД Холдінгз» та ТОВ «Елекон Продукт» останнє стало власником також земельної ділянки площею 0,301 га. кадастровий №4620981000:026000:0001.
Суд зазначає, що наявність у Державному земельному кадастрі відомостей про право власності ТОВ «Нафта-Львів» на земельну ділянку не є беззаперечним свідченням належності спірної земельної ділянки відповідачу. На це безпосередньо вказує зміст Інформаційної довідки з Державного земельного кадастру від 20.02.2025 в котрій прямо зазначено, що інформація про ТОВ «Нафта-Львів» як про власника земельної ділянки із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001 є довідковою; актуальна інформація міститься у ДРРП.
У ході розгляду справи позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що саме відповідач є реальним власником земельної ділянки, про витребування якої він просить суд. 
У своїй постанові від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22 Верховний Суд вказав, що встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (тобто ex officio), та має ґрунтуватися передусім на аналізі природи спірних правовідносин і позовних вимог. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор) та яка звернулася до суду з відповідним позовом, а відповідачем – особа, яка, за твердженням позивача, повинна виконати зобов`язання (боржник).
Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинне відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріальних правовідносин, тобто особа, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.
Задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.
Беручи до уваги, що у цьому спорі вирішується юридична доля земельної ділянки із кадастровим номером 4620981000:02:000:0001 (4620981000:026000:0001) площею 0,301 га за адресою: Львівська обл., Городоцький р., Братковицька сільська рада, зареєстрованим власником якої є ТОВ «Елекон Продукт», а також виходячи з правової природи спірних відносин, саме до вказаного товариства має бути звернута матеріально-правова вимога позивача про витребування майна. Лише у такому разі позивач зможе ефективно захистити порушені, на його думку, права.
Оскільки позовна вимога про витребування майна у цій справі звернута до неналежного відповідача, то суд відмовляє у задоволенні позову АТ «Приватбанк».

СУДОВІ ВИТРАТИ.
У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом статті 129 ГПК України судові витрати покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви у справі №914/1040/25 покладається на позивача.
Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.
2. Покласти на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подання позовної заяви.
3. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 03.07.2026.

Суддя Крупник Р.В.