ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3440/22(916/667/25)	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
секретар судового засідання – І.С. Мисько,
за участю представників сторін:
Скаржник: Л.Р. Демченко
Арбітражний керуючий: В.Д. Дарієнко
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 (суддя В.Д. Найфлейш, м.Одеса, повну ухвалу складено 27.04.2026) про відмову у заміні сторони виконавчого провадження
у справі №916/3440/22(916/667/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» в особі арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича
до відповідача:  ОСОБА_2 
про покладення субсидіарної відповідальності на суму 21 880 668,62 грн
в межах справи №916/3440/22
за заявою кредитора: Головного управління ДПС в Одеській області
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд»
про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:
Коротка історія справи 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» в особі арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» 21880668,62 грн субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства.
28.10.2025 на примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ.
У березні 2026 року ОСОБА_1  звернулась до суду із заявою, в якій просила здійснити заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3440/22(916/667/25) від 28.10.2025, а саме, замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» на його правонаступника - ОСОБА_1 .
Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 набула від Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» наявне право вимоги до ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-20251212-44856, укладеного 26.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича та фізичною особою ОСОБА_1 за результатами аукціону з продажу права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_4 щодо погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25) у сумі 21880668,62 грн.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 у справі №916/3440/22(916/667/25) у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Суд першої інстанції вважав продаж права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_4 ОСОБА_1  на аукціоні передчасним, враховуючи, що виконавче провадження №79488476 з примусового виконання наказу від 28.10.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25) залишається відкритим, що є ознакою не вчинення всієї повноти виконавчих дій з пошуку майна/активів боржника, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
При цьому суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.10.2025 у справі №916/3176/22, про те, що попри вчинення ліквідатором боржника, хоча і на підставі рішення комітету кредиторів боржника, дій з продажу зазначеного права вимоги боржника до суб`єктів субсидіарної відповідальності, між тим за відсутності перед цим вчинення ліквідатором боржника дій з примусового виконання відповідного судового рішення, а саме, з пошуку майна/активів зазначених фізичних осіб як у виконавчому провадженні, так і у ліквідаційній процедурі боржника, неможливо об`єктивно оцінити доцільність такого способу розпорядження правом вимоги боржника до суб`єктів субсидіарної відповідальності як продаж цього права на аукціоні саме задля максимального задоволення вимог кредиторів боржника. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1  звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.
Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржниця зазначила, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали безпідставно не враховано приписи статей 512-517 Цивільного кодексу України, статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, проігноровано факт переходу до ОСОБА_1  матеріальних прав попередника за дійсним правочином та неправомірно відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження особі, яка купила право вимоги банкрута на аукціоні, результати якого є чинними, оплатила це право вимоги та отримала всі документи, які підтверджують його наявність.
Також скаржниця зазначила, що правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.10.2025 у справі №916/3176/22, не може бути врахована у даній справі, так як регулює зовсім інші відносини закриття провадження у справі про банкрутство, в той час як в даній справі вирішується питання лише заміни кредитора на правонаступника в межах позовного провадження і примусового виконавчого провадження рішення суду.
Позиція ліквідатора Дарієнка Віктора Дмитровича щодо апеляційної скарги
У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор Дарієнко Віктор Дмитрович зазначив, що повністю погоджується із позицією ОСОБА_1  та не заперечує проти підстав, які нею зазначено в апеляційній скарзі в обґрунтування підстав для скасування незаконного судового рішення. 
Зокрема, арбітражний керуючий зазначив, що оскільки ОСОБА_1 , яка купила право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_4 на аукціоні в електронній торговій системі, заплатила ціну продажу права вимоги в повному обсязі, отримала відповідні документи, які підтверджують дійсність права вимоги, має право стати стороною виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 28.10.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25) про стягнення із ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» 21880668,62 грн. 
Крім того, ліквідатор зазначив, що посилання суду першої інстанції на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.10.2025 у справі №916/3176/22, є безпідставними, оскільки вказана постанова не стосується питання процесуального правонаступництва в господарському процесі на стадії виконання судового рішення господарського суду, а в ній вирішувалося питання лише закриття провадження у справі про банкрутство в порядку вимог Кодексу України з процедур банкрутства. 
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційну скаргу зареєстровано судом 30.04.2026 за вх.№1751/26.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2026 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.05.2026 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі №916/3440/22(916/667/25) до надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати копії матеріалів справи №916/3440/22(916/667/25), необхідних для розгляду оскаржуваної ухвали, на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
11.05.2026 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі №916/3440/22(916/667/25). Встановлено учасникам справи строк до 01.06.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. 
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказаною ухвалою суду вирішено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі №916/3440/22(916/667/25) поза межами строку, встановленого у частині другій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.06.2026 о 12:30 год.
26.05.2026 арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович через систему «Електронний суд» надав відзив на апеляційну скарги (вх.№171/26/Д1 від 27.05.2026).
У судовому засіданні апеляційної інстанції скаржниця та арбітражний керуючий надали усні пояснення, відповідно до яких підтримали свої правові позиції у справі.
ОСОБА_4 у судовому засідання участі не брала. Стосовно повідомлення останньої про дату, час та місце судового засідання колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2026, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 та призначено її до розгляду на 30.06.2026 о 12:30 год, було надіслано судом апеляційної інстанції ОСОБА_4 за зареєстрованою адресою місця проживання, однак вказане поштове відправлення повернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду оператором поштового зв`язку з довідкою: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з положеннями частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2023 №1071), і які регулюють відносини між ними, надалі - Правила надання послуг поштового зв`язку.
За приписами підпункту 13 пункту 2, пункту 15 Правил надання послуг поштового зв`язку рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення. Рекомендовані (реєстровані) листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з повідомленням про їх вручення згідно із законодавством.
Адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою (пункт 18 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку (пункт 73 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Пунктом 82 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою «Судова повістка», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Колегія суддів також зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено визначення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників справи, наявними в матеріалах справи. Якщо ж фактичне місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників справи, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.
За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд вжив належних та необхідних заходів для повідомлення відповідачки про наявне судове провадження у суді апеляційної інстанції, направляючи рекомендованою кореспонденцією відповідну ухвалу за адресою зареєстрованого місця проживання.
Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження порушення оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів дійшла висновку, що в силу приписів пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2026 вважається врученою скаржнику 14.05.2026, тобто у дату проставлення оператором поштового зв`язку у довідці про причини повернення відмітки про відсутність адресата.
Оскільки матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні відповідачки, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши скаржницю та арбітражного керуючого, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне. 
Як встановлено апеляційним судом, постановою приватного виконавця від 04.11.2025 відкрито виконавче провадження №79488476 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3440/22(916/667/25) від 28.10.2025 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» 21880668,62 грн.
Крім того, згідно відкритих даних, а саме, відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження №79488476 станом на день розгляду заяви відкрито.
22.12.2025 відбувся аукціон BRD001-UA-20251212-44856 з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» в межах справи №916/3440/22, а саме: права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_6 щодо погашення заборгованості в розмірі 21880668,62 грн згідно рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25). 
За результатами проведеного аукціону сформовано протокол №BRD001-UA-20251212-44856, відповідно до якого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стала переможцем аукціону та придбала вищенаведене право вимоги за ціною продажу лота у сумі 10502,72 грн.
Згідно з платіжною інструкцією №177611 від 24.12.2025 ОСОБА_1 перерахувала на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» ціну продажу лота у розмірі 10502,72 грн. 
26.12.2025 складено акт про придбання майна на аукціоні №BRD001-UA-20251212-44856, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд», від імені якого на підставі постанови Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №916/3440/22 діяв ліквідатор – арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович, відступає ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_2 , виданий 03.10.2024, органом 5114) право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_6 щодо погашення заборгованості у розмірі 21880668,62 грн згідно із рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25).
26.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд», від імені якого на підставі постанови Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №916/3440/22 діяв ліквідатор – арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович (далі – продавець), та ОСОБА_1 (далі – покупець) укладено договір купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-20251212-44856 (далі – договір), відповідно до пункту 1.1. якого на умовах даного договору та на підставі протоколу електронного аукціону №BRD001-UA-20251212-44856 з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд», продавець відступає покупцю, а покупець набуває права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_3 щодо погашення заборгованості у розмірі 21880668,62 грн згідно із рішенням Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25).
У пункті 2.1. договору визначено, що за цим договором покупець набуває право вимагати від ОСОБА_3 належного виконання зобов`язання щодо сплати боргу.
Перехід права вимоги до ОСОБА_1 здійснюється після повної сплати ціни продажу лоту на електронному аукціоні (пункт 2.2. договору).
Пунктом 3.1. договору унормовано, що згідно протоколу електронного аукціону №BRD001-UA-20251212-44856 ціна продажу права вимоги, визначеного цим договором, складає 10502,72 грн без ПДВ та на момент підписання цього договору повністю сплачена покупцем.
За приписами пунктів 4.1., 4.2. продавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів після підписання цього договору передати (або надіслати листом) покупцю наявні документи, на підставі яких виникло право вимоги до ОСОБА_3 , а покупець – прийняти такі документи.
Договір набирає чинності з моменту його підписання повноваженими представниками сторін (пункт 7.1. договору).
26.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд», від імені якого на підставі постанови Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №916/3440/22 діяв ліквідатор – арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович (далі – продавець), та ОСОБА_1 (далі – покупець) складено акт приймання-передачі документів до договору купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-20251212-44856.
За наведених фактичних обставин, ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою, в якій просить здійснити заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/3440/22(916/667/25) від 28.10.2025, а саме, замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» на його правонаступника - ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, виходив з того, що виконавче провадження №79488476 з примусового виконання наказу №916/3440/22(916/667/25) від 28.10.2025 станом на день розгляду заяви ОСОБА_1 залишається відкритим, що свідчить про невчинення всієї повноти виконавчих дій з пошуку майна/активів боржника та, як наслідок, передчасність продажу права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_4 Демченко Людмилі Романівни.
Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У пункті 15 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Моргуненко проти України» від 06.09.2007 (заява №43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006)».
Отже, виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує. Така стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Процесуальне правонаступництво регулюється статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. При цьому одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 334 Господарського процесуального кодексу України та частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» процедура заміни сторони виконавчого провадження.
Питання про заміну сторони у справі її правонаступником вирішується судом у порядку, передбаченому статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, частиною першою якої передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина друга статті 52 Господарського процесуального кодексу України). 
Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Суд будь-якої інстанції, незалежно від стадії судового процесу, зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №264/5957/17, а також постанови Верховного Суду: від 16.10.2018 у справі №910/15792/14, від 25.07.2019 у справі №903/916/17, від 11.09.2019 у справі №903/908/17, від 15.10.2019 у справі №910/22289/15, від 27.11.2019 у справі №5023/1704/12).
Відповідно до частин першої, другої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Таким чином, обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження та правонаступництво сторони, що вибула, іншим суб`єктом з переходом прав та обов`язків.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю (пункт 6.6. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14, пункт 78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2- 7763/10).
На стадії виконання судового рішення процесуальне правонаступництво являє собою одну з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб та є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).
Для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №264/5957/17).
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 334 Господарського процесуального кодексу України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, у цих правовідносинах.
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від повноти та результативності здійснення виконавчого провадження відповідними органами і посадовими особами.
З урахуванням наведеного нормативного регулювання, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи заявниці у заміні сторони виконавчого провадження з посиланням на те, що наявність відкритого виконавчого провадження є ознакою не вчинення всієї повноти виконавчих дій з пошуку майна/активів боржника та свідчить про передчасність продажу права вимоги на аукціоні, поставив можливість такої заміни в залежність від повноти та результативності здійснених у виконавчому провадженні виконавчих дій, що не передбачено ані приписами Цивільного кодексу України, ані приписами Господарського процесуального кодексу України, ані приписами Закону України «Про виконавче провадження», якими також не встановлено заборон чи будь-яких обмежень щодо відступлення права вимоги лише з тієї підстави, що судове рішення перебуває на стадії примусового виконання. 
Крім того, місцевий господарський суд не врахував, що заміна сторони виконавчого провадження в порядку статті 334 Господарського процесуального кодексу України має місце саме під час відкритого виконавчого провадження, при цьому безпідставно не взяв до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17, відповідно до яких на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється в порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. В такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом із положеннями статті 52 цього Кодексу.
При цьому надання місцевим господарським судом оцінки відчуження права вимоги у процедурі банкрутства з точки зору доцільності такого відчуження виходить за межі судового розгляду під час вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні в порядку статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України та встановлення у зв`язку з цим факту переходу відповідного матеріального права і наявності правових підстав для процесуального правонаступництва.
З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про передчасність заміни стягувача через незавершення виконавчого провадження, як і висновки про передчасність продажу права вимоги на аукціоні не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Разом з тим, Господарський суд Одеської області, обмежившись зазначеними помилковими висновками, при вирішенні питання про залучення сторони виконавчого провадження не встановлював наявності чи відсутності правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах.
Колегія суддів зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Законодавство передбачає такі порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України); (б) дарування (частина друга статті 718 Цивільного кодексу України); (в) факторингу (глава 73 Цивільного кодексу України).
Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України), дарування (частина друга статті 718 Цивільного кодексу України), факторингу (глава 73 Цивільного кодексу України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України) чи спадкування (стаття 1216 Цивільного кодексу України)) (див. постанову Верховного Суду від 10.02.2026 у справі №916/420/25). 
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 Цивільного кодексу України).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
У статті 517 Цивільного кодексу України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Апеляційним судом перевірено обставини переходу права вимоги до ОСОБА_1 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_4 , на підтвердження чого суду було надано:
-протокол про результати аукціону BRD001-UA-20251212-44856 з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» в межах справи №916/3440/22, а саме: права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» до ОСОБА_6 щодо погашення заборгованості в розмірі 21880668,62 грн згідно рішення Господарського суду Одеської області від 23.09.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25);
-акт від 26.12.2025 про придбання майна на аукціоні №BRD001-UA-20251212-44856;
-договір купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-20251212-44856 від 26.12.2025 та докази його виконання сторонами (платіжну інструкцію №177611 від 24.12.2025 про сплату ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» ціни продажу лота у повному обсязі, акт від 26.12.2025 приймання-передачі від Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» ОСОБА_1 в повному обсязі документів, які підтверджують права вимоги до ОСОБА_4 ).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.01.2020 у справі №916/2286/16 зробила висновок, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 виснувала, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини щодо набуття ОСОБА_1 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» права вимоги до ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу права вимоги №BRD001-UA-20251212-44856, укладеного внаслідок проведення аукціону №BRD001-UA-20251212-44856, беручи до уваги, що правомірність вказаного договору купівлі-продажу презюмується в силу статті 204 Цивільного кодексу України, а також враховуючи, що новий кредитор здійснила повну оплату вартості відступленого права вимоги, що в силу пункту 2.2. договору купівлі-продажу №BRD001-UA-20251212-44856 від 26.12.2025 зумовлює перехід до ОСОБА_1 такого права вимоги, апеляційний суд дійшов висновку, що заявницею доведено належними та допустимими доказами набуття нею права вимоги до ОСОБА_4 та наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу від 28.10.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25) - Товариства з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» на його правонаступника - ОСОБА_1 .
Посилання місцевого господарського суду на постанову Верховного Суду від 21.10.2025 у справі №916/3176/22 є безпідставними, оскільки викладені у ній висновки не є релевантними до цієї справи №916/3440/22(916/667/25) та правовідносини у цих двох справах не є подібними. Зазначена постанова не містить висновків щодо застосування відповідних норм права під час вирішення питання щодо заміни сторони (стягувача) його правонаступником. Предметом розгляду у справі №916/3176/22 став звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника та підстави закриття провадження у справі про банкрутство боржника, тобто вирішувалося процесуальне питання щодо закриття провадження у справі про банкрутство в порядку вимог Кодексу України з процедур банкрутства. 
Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим і відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Однак оскаржуване судове рішення таким вимогам процесуального закону не відповідає, а відмова судом першої інстанції у заміні сторони виконавчого провадження правонаступником не відповідає вимогам процесуального законодавства.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.
Враховуючи наведене, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі №916/3440/22(916/667/25) та ухвалення нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 (вх.№2-617/26 від 30.03.2026) про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 269-271, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.04.2026 про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі №916/3440/22(916/667/25) скасувати.
Заяву ОСОБА_1 (вх.№2-617/26 від 30.03.2026) про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.
Здійснити заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 28.10.2025 у справі №916/3440/22(916/667/25) про стягнення із ОСОБА_3 21 880 668,62 грн, а саме, замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Емполі Гранд» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 35, ЄДРПОУ: 40649000) на його правонаступника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повну постанову складено 06.07.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран