Справа №949/276/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року    м.Дубровиця
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді: Оборонової І.В.,
за участю секретаря: Катюхи К.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» Шкапенко Олександр Віталійович звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 10 травня 2023 року у розмірі 12 960,55 грн, а також судових витрат зі сплати судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 травня 2023 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг, відкриття банківського (поточного) рахунку та користування кредитним лімітом.
Того ж дня відповідачкою підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк», а також Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.
На підставі зазначених документів відповідачці було відкрито поточний рахунок, видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку та передбачено можливість встановлення кредитного ліміту. Вказані документи містять істотні умови кредитування, зокрема вид і тип кредиту, строк користування кредитом, розмір процентної ставки, порядок нарахування та сплати процентів, порядок і строки погашення заборгованості, а також наслідки порушення грошових зобов`язань.
Підписанням Анкети-заяви відповідачка підтвердила свою згоду з тим, що зазначена Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг Акціонерного товариства «Акцент-Банк», розміщеними на офіційному вебсайті Банку, становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом приєднання відповідачки до умов публічної пропозиції Банку та підписано із застосуванням електронного підпису, використання якого погоджено сторонами.
На виконання умов укладеного договору позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов заяви, пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %, а у разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховується процентна ставка 3,4 % на місяць.
Водночас відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, своєчасно та в повному обсязі заборгованість за кредитом і процентами не погашала, унаслідок чого станом на 22 лютого 2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 12 960,55 грн, з яких: 10 007,52 грн — заборгованість за кредитом; 2 953,03 грн — заборгованість за відсотками; 0,00 грн — пеня; 0,00 грн — штраф.
У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.
У позовній заяві представник позивача просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі наявності передбачених законом підстав.
Відповідачка, будучи двічі належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про її виклик (а.с. 24,26), у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, тобто постановляє заочне рішення.
Суд, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно й об`єктивно оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статей 76, 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження їх у сукупності.
Судом встановлено, що 10 травня 2023 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк».
Зі змісту Анкети-заяви вбачається, що відповідачка зазначила свої анкетні та ідентифікаційні дані, підтвердила чинність наданих документів, погодилася з тим, що Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг Банку становлять договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі, а також засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису та визнала, що такий підпис є аналогом власноручного підпису.
У цій же Анкеті-заяві зазначено, що документ підписано відповідачкою 10 травня 2023 року, а підпис представника Банку накладено кваліфікованим електронним підписом.
Крім того, судом досліджено Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 10 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з проханням відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт.
Зі змісту зазначеної Заяви вбачається, що вид кредиту визначено як кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту — кредитування рахунку, мета отримання кредиту — споживчі цілі.
Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів зі ставкою 0,000001 %, а у разі виходу з пільгового періоду нараховується процентна ставка 3,4 % на місяць. Строк кредитування, тобто строк дії кредитної лінії, встановлено 240 місяців.
Порядок погашення заборгованості визначено як щомісячний, до останнього дня поточного місяця включно, у розмірі не менше 4 % від суми заборгованості та не менше нарахованих процентів за користування кредитом, але не менше 100 грн і не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит.
У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту передбачено застосування ставки у розмірі 6,8 % на місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Також заявою передбачено штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, однак у даній справі штраф до стягнення позивачем не заявлений.
Підписуючи Заяву, відповідачка підтвердила свою волю на отримання кредитної послуги, погодилася з актуальними Умовами та Правилами надання банківських послуг Акціонерного товариства «Акцент-Банк», надала згоду на встановлення та зміну Банком розміру кредитного ліміту, а також підтвердила, що зазначена Заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами складає між нею та Банком договір про споживчий кредит.
До позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», у якому містяться відомості щодо основних умов кредитування, порядку повернення кредиту, процентних ставок, наслідків прострочення виконання зобов`язань та інших істотних умов кредитної послуги.
Із зазначеного документа вбачається, що кредитним продуктом є кредитування рахунку з пільговим періодом використання, сума кредитного ліміту може становити від 1000 грн до 200 000 грн залежно від суми, погодженої у заявці на кредит, строк кредитування становить 240 місяців, забезпечення відсутнє, а кредитний посередник не залучається.
З Паспорта споживчого кредиту також вбачається, що пільгова процентна ставка становить 0,000001 % на місяць, базова процентна ставка — 3,4 % на місяць, тобто 40,8 % річних, а реальна річна процентна ставка наведена у розмірі 49,34 %. Відомості, зазначені у Паспорті споживчого кредиту, узгоджуються з умовами Заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.
До позовної заяви також долучено Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Акціонерному товаристві «Акцент-Банк», яким визначено порядок відкриття рахунку, випуску та обслуговування платіжної картки, можливість встановлення кредитного ліміту, порядок користування кредитними коштами, порядок нарахування процентів, обов`язок клієнта погашати заборгованість та право Банку вимагати виконання боргових зобов`язань у разі їх порушення.
Відповідно до довідок Банку, ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано платіжні картки. 01 грудня 2024 року за її ініціативою кредитний ліміт збільшено до 10 100,00 грн.
З наданої Банком виписки вбачається, що відповідачка здійснювала операції за рахунком, користувалася кредитним лімітом та не погасила утворену заборгованість.
Таким чином, зібрані у справі докази у сукупності підтверджують факт укладення між сторонами договору про надання банківських послуг, відкриття відповідачці поточного рахунку, встановлення кредитного ліміту, видачу платіжних карток як засобів доступу до рахунку, фактичне користування рахунком та кредитними коштами, а також неналежне виконання відповідачкою зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту і сплати процентів.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 22 лютого 2026 року за відповідачкою обліковується заборгованість у загальному розмірі 12 960,55 грн, яка складається з: 10 007,52 грн — заборгованість за кредитом; 2 953,03 грн — заборгованість за відсотками; 0,00 грн — пеня; 0,00 грн — штраф.
Зазначений розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, доказів належного виконання зобов`язань або погашення заборгованості у заявленому розмірі суду не подано, у зв`язку з чим підстав для сумніву у правильності наведеного розрахунку суд не встановив.
Відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення заборгованості за кредитним договором, припинення зобов`язання з інших передбачених законом підстав або спростовували факт користування кредитними коштами. Контррозрахунку заборгованості чи доказів сплати боргу суду також не подано.
Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у передбачений договором строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі не повернула, унаслідок чого утворилася заборгованість. За наведених обставин між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, а також інтересів держави.
Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а правочин вважається підписаним, якщо він підписаний його стороною.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до статей 628, 629 ЦК України.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст.633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона — підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Особливості укладення договорів в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис, а накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
За змістом ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму, а допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами законодавства.
З огляду на наведене, електронна форма договору, укладеного шляхом підписання відповідачкою Анкети-заяви, Заяви щодо встановлення кредитного ліміту та приєднання до Умов і Правил Банку, відповідає вимогам законодавства щодо письмової форми правочину.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання процентів, розмір і порядок сплати яких визначаються договором.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання її обов`язку.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи, що відповідачка всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону порушила строки і порядок погашення заборгованості за кредитом, а розмір заборгованості підтверджений належними письмовими доказами та не спростований відповідачкою, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі.
Відповідно до ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Як встановлено судом, при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6005315558498 від 22 лютого 2026 року, у зв`язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідачки.
На підставі наведеного, керуючись статтями 15, 16, 32, 202, 204, 205, 207, 222, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 95, 128, 133, 141, 247, 258–259, 263–265, 273, 280–284, 287–289, 354–355 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», Законом України «Про споживче кредитування», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 10 травня 2023 року у загальному розмірі 12 960,55 грн (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 55 копійок), що складається з: 10 007,52 грн — заборгованість за кредитом; 2 953,03 грн — заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Дубровицьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи (п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України):
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», юридична адреса: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49074, код ЄДРПОУ 14360080.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 від 08 листопада 2022 року, виданий органом 5617.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області        Оборонова І.В.