Справа № 274/2945/25
Провадження №  2/0274/342/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"12" травня 2026 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в м. Бердичеві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ТОВ «Факторинг Партнерс») через підсистему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 96237 від 29.01.2022 у розмірі 66036,64 грн та судові витрати.
Короткий виклад доводів позову
Позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» обґрунтовані тим, що 29.01.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» (ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС») та ОСОБА_1 уклали договір № 96237 (кредитний договір № 96237) за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 22728,00 грн, зі сплатою 210 % річних, строком на 545 днів.
28.01.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 28.01.2025, згідно із яким позивач набув право грошової вимоги за кредитним договором № 96237.
Відповідачка свої зобов`язання щодо сплати тіла кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконала, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 66036,64 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 22497 грн 09 коп.; заборгованості відсоткам в розмірі 41339 грн 55 коп. та 2200 грн - комісія. 
Відзив на позовну заяву позивачка не подавала.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою від 03.06.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо подання у визначені строки відповідачем відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Згідно із п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
За приписами п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
В силу ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За правилами п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається із матеріалів справи до суду повернулося поштове відправлення, яким відповідачці за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, із відміткою від 13.06.2025 про відсутність особи за вказаною адресою.
Отже відповідачка, будучи належним чином повідомленою про відкриття провадження у справі у визначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, до суду не подала.
Ураховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що 29.01.2022 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 96237 (Індивідуальна частина) за умовами якого товариство надало відповідачці кошти у сумі 22728 грн (перший транш) у наступному порядку 20000 грн 64 коп. – шляхом перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 ; 2727 грн 36 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, тип кредиту - кредитна лінія, строк 545 календарних днів, зі сплатою відсотків 210,00 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем 842,24 % річних. Орієнтовна загальна вартість першого траншу 75767 грн 58 коп. (а.с. 28-29).
У графіку розрахунків за першим траншем кредитного договору № 96237 від 29.01.2022 сторони погодили, що дата видачі кредиту 29.01.2022, дата повернення кредиту 28.07.2023. сума кредиту 22728 грн, проценти – 53 021 грн 58 коп., комісія 2727 грн 36 коп., реальна річна процентна ставка 849, 24 %, загальна вартість кредиту 75767 грн 58 коп. (а.с. 41). 
Відповідно до платіжного доручення № CRD від 29.01.2022 на виконання умов кредитного договору № 96237 від 29.01.2022 відповідачці на карту № НОМЕР_2 31.01.2022 перераховано кошти у сумі 20000 грн 64 коп., що також підтверджується повідомленням АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 06.10.2025 та довідкою про рух по картці від 09.10.2025 (а.с. 69, 204, 205).
28.01.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 28012025, за умовами якого, ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» права вимоги до боржників (а.с. 14-18). 
Згідно реєстром боржників за кредитними договорами до договору факторингу № 28012025 від 28.01.2025 до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 96237 від 29.01.2022 в сумі 66036,64 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 22497 грн 09 коп.; заборгованості по відсоткам в розмірі 41339 грн 55 коп.; комісія 2200 грн (а.с.26-27).
Відповідно до картки обліку виконання договору № 96237 від 29.01.2022 (розрахунку заборгованості) ОСОБА_1 , складеного директором ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» - відповідачці нараховано заборгованість у сумі 66036 грн 64 коп., з яких: 22497 грн 09 коп. – тіло кредиту, 41339 грн 55 коп. проценти (нараховані за період з 29.01.2022 до 28.07.2023), 2200 грн – комісія (а.с. 7-12, 21).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 96237 від 29.01.2022, складеного директором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - Олексієнко Катерині Вікторівні нараховано заборгованість у сумі 66036 грн 64 коп., з яких: 22497 грн 09 коп. – тіло кредиту, 41339 грн 55 коп. проценти (нараховані за період з 29.01.2022 до 28.07.2023), 2200 грн – комісія (а.с. 13).
Застосовані норми права, позиція суду
Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить про часткове задоволення позову, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача.
Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (статті 77 - 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2025 року в справі № 183/4256/21 (провадження № 61-15813сво23)).
Позивач довів, що було укладено договір про споживчий кредит № 96237 від 29.01.2022, за яким ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» перерахувало відповідачці грошові кошти в розмірі 20000 грн 64 коп. (перший транш) строком на 545 днів.
Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078).
Суд встановив, що внаслідок укладення договору факторингу права вимоги за договором, укладеним між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 № 96237 перейшло від ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС».
Позивач також довів невиконання відповідачкою умов договору. Оскільки згідно з наданим розрахунком боргу, відповідачка сплатила заборгованість за тілом кредиту у сумі – 230 грн 91 коп та заборгованість за процентами у сумі 2769 грн 09 коп.
Відповідачка не спростувала цього факту.
Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підтвердження розміру невиконаного відповідним зобов`язання за кредитним договором № 96237 від 29.01.2022, надано розрахунок заборгованості, за яким невиконане зобов`язання становить 66036 грн 64 коп., з яких: 22497 грн 09 коп. – тіло кредиту, 41339 грн 55 коп. проценти (нараховані за період з 29.01.2022 до 28.07.2023), 2200 грн – комісія (а. с. 7-12). 
Разом із тим, суд вважає необґрунтованим заявлений розмір заборгованості за тілом кредиту із таких підстав. 
Відповдіно до п. 2.2.2 договору перший транш в сумі 22728.00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот двадцять вісім грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 20000 грн 64 коп. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі рахунок позичальника); у розмірі 2727 грн 36 коп. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.
Комісія за надання першого траншу складає 2 727 грн 36 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 12,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2 цієї індивідуальної частини (п. 2.5 договору).
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки розміру заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22497 грн 09 коп. не узгоджується з умовами кредитного договору № 96237 від 29.01.2022, який з урахуванням сплачених відповідачкою коштів становить 19769 грн 73 коп. (20000 грн 64 коп.-230 грн 91 коп.)
Тому з відповідачки суд стягує заборгованість за тілом кредиту у розмірі погодженому умовами кредитного договору № 96237 від 29.01.2022 у сумі 19769 грн 73 коп.
У задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за тілом кредитом у розмірі 2727 грн 36 коп (22497 грн 09 коп-19769 грн 73 коп.) суд відмовляє.
Враховуючи викладене суд стягує з ОСОБА_1 борг кредитним договором № 96237 від 29.01.2022 в розмірі 63309 грн 28 коп., що включає: 19769 грн 73 коп. – тіло кредиту; 41339 грн 55 коп. – заборгованість за процентами; 2200 грн -заборгованість по комісії.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд частково задовольнив позов, із відповідачки слід стягнути на користь позивача сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2322 грн 35 коп., із розрахунку 2422,4 х 63309 грн 28 коп.:66036 грн 64 коп. 
Вирішуючи питання про компенсацію сторонам витрат на професійну правничу допомогу, які позивач просить стягнути в розмірі 16000,00 грн.
Згідно з положеннями частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати пов`язані з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що відповідна заява була зроблена до завершення дебатів.
На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, позивач надав суду договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2021 укладений між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 38-39), заявку на надання юридичної допомоги № 786 від 01.03.2025 (а.с. 52), витяг з акту № 7 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, в якому вказаний детальний опис правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів (2 год) - 4000,00 грн, складання позовної заяви (4 год) - 12000,00 грн (а.с. 43).
Відповідно до п. 4.2. клієнт зобов`язаний оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги після надання адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд зазначає, що будь-яких платіжних документів чи інших доказів на підтвердження проведення оплати позивачем послуг адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в розмірі 16000,000 грн до матеріалів справи ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не долучило. 
Отже долучені до позову докази не доводять понесення позивачем витрат на правничу допомогу у цій справі. 
Тому, за необґрунтованості вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у стягненні таких витрат суд відмовляє.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 96237 (індивідуальна частина) в розмірі 63309 гривень 28 копійок. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 2322 гривні 35 копійок витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, оф. 521, ЄДРПОУ 42640371;
відповідачка - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І. Ю. Хуторна