Справа № 344/2133/25 
Провадження № 2/344/487/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,
секретарів: Мрічко Н.І., Чабанюк Ю.Б.,
представника позивача Бодначука А.М.,
представника відповідача Волосянка Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД», третя особа: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, - 
В С Т А Н О В И В: 

Представник Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» Останкова Валентина Олександрівна звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД», третя особа: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позовних вимог вказується, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», з 24.11.2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18.12.2007 року з додатковими угодами, згідно з умовами якого останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 104 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 15 грудня 2017 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредитом шляхом щомісячної сплати ануїтентного платежу у розмірі 1 580,00 доларів США. Додатковою угодою № 17 до договору, укладеною 08 квітня 2009 року, кінцевий термін повернення кредиту продовжено до 17 грудня 2018 року та змінено розмір ануїтентного платежу, а саме: у період з 18 квітня 2009 року по 18 березня 2010 розмір ануїтентного платежу становив 1 092,28 доларів США, у період з 18 квітня 2010 року до кінця терміну дії договору – 1 590,00 доларів США.
З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором 18 грудня 2007 року прийнята порука ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» на умовах договору поруки № 11270181000/2-П, а також порука ОСОБА_2 на умовах договору поруки № 11270181000/1-П. Відповідно до вказаних договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність в повному обсязі.
Також між Банком та ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» укладений договір іпотеки від 18.12.2007 року, відповідно з яким в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору в іпотеку передано нежитлова нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74.4 кв.м., що належить відповідачу на праві власності.
Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки ринкова вартість нерухомості складає 700625,00 грн. Відповідно до п. 6.1 договору іпотеки цей договір діє з моменту нотаріального посвідчення і до повного виконання зобов`язань за договором, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, у тому числі і тих, що можуть бути зміненими (п. 1.3 договору іпотеки). 
Позичальник не виконував умови кредитного договору тривалий строк щодо щомісячного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 
У червні 2015 року Банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_2 та ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД», про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Справа розглядалася у судах тривалий час (майже 9 років) та лише у 2024 році рішення суду набрало законної сили. Так, рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2022 року у справі № 352/1169/15-ц позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 18 грудня 2007 року № 11270181000 у розмірі 64 692,51 доларів США, що складається з: 61 964,94 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 2 727,57 доларів США - заборгованість за відсотками, а також пеню у розмірі 32 400,00 грн. У задоволенні позовних вимог до поручителів ОСОБА_2 та ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2024 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року у незміненій частині та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року залишено без змін. 
Подавши позов у 2015 році про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителів Банк легітимно очікував на розгляд позову в рамках цього процесу в розумний строк та розраховував на задоволення своїх вимог до боржника за основним зобов`язанням та до поручителя (відповідача) та на виконання рішення суду, у тому числі шляхом звернення стягнення на нерухоме майно нежитлову нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД». Однак, станом на 30.01.2025 року рішення суду залишається не виконаним, заборгованість за кредитним договором не погашена. Банк має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Зважаючи на вищенаведене, позивач просить: з метою погашення на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 18 грудня 2007 року № 11270181000 у розмірі 64 692,51 доларів США, що складається з: 61 964,94 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 2 727,57 доларів США - заборгованість за відсотками, а також пені у розмірі 32 400,00 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД», встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» фактично понесені судові витрати та судовий збір у розмірі 10509,38 грн.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги відповідач не визнає, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. 
Покликається на те, зо за умовами договору про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року (зі змінами та доповненнями), укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник), Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 104 000,00 доларів США, що еквівалентно 525 200,00 грн, строком повернення до 15 грудня 2017 року, зі сплатою 13,4 % річних.
В забезпечення зобов`язань позичальника за договором, 18 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 11270181000/1-П, за умовами якого поручитель відповідає за зобов`язаннями позичальника, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11270181000 в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих що можуть виникнути в майбутньому. На аналогічних умовах, 18 грудня 2007 року було укладено договір поруки № 11270181000/2-П із ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД».
Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 11270181000, 18 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (Іпотекодержатель) та ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки (нерухомого майна), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Л.І. за реєстровим №6282, за яким передано в іпотеку офіс, розташований в будинку АДРЕСА_1 . 
Додатковою угодою № 17 від 08 квітня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року, укладеного між Банком та позичальником, змінено строк кінцевого повернення кредиту в термін не пізніше 17 грудня 2018 року, якщо тільки не буде встановлений інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 12.1 договору про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року та статей 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пунктах: 2.3; 4.9; 5.3; 5.5; 5.6, 5.8; 5.10; 8.4; 10.2; 10.4 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. 
Вимогами від 04 грудня 2014 року позивач вимагав від позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 усунення порушень кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання вимоги, а від ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» погашення простроченої заборгованості протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення (повідомлення) вимоги. Вказується також, що у випадку не усунення порушень у встановлений у повідомленні (вимозі) строк, АТ «УкрСиббанк» буде змушений вимагати виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року, а саме: сплатити заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих процентів, що разом становить 81 322,72 дол. США.
У подальшому, в червні 2015 року (дата реєстрації позовної заяви судом – 09.06.2015), ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені (справа № 352/1169/15-ц). Тобто, у відповідності з ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов договору (п. 11.1.) банк скористався своїм правом вимоги дострокового повернення всієї суми кредиту та нарахованих відсотків за договором №11270181000 від 18 грудня 2007 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Відтак, після звернення ПАТ «УкрСиббанк» з позовом про дострокове стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, змінився строк дії цього договору, внаслідок чого настав строк виконання договору у повному обсязі.
04 травня 2022 року Тисменицьким районним судом ухвалено рішення, яким частково задоволено позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, нарахованих за користування кредитом процентів та пені. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року у розмірі 64692,51 дол. США, що складається із 61964,94 доларів США заборгованості за тілом кредиту і 2727,57 доларів США заборгованості за відсотками, 32400 грн. пені та 3654 грн. судових витрат. У решті позову до позичальника ОСОБА_1 відмовлено. Відмовлено у позові в частині вимог до поручителів ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД». Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково, рішення Тисменицького районного суду від 04 травня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення заборгованості змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2024 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року у незміненій частині та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у залишено без змін.
У червні 2015 року позивач звернувся з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за договором (пред`явивши позов до суду про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту), тому саме з цього часу настав строк виконання зобов`язань за договором у повному обсязі. При цьому, з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки АТ «УкрСиббанк» звернулось 04 лютого 2025 року, тобто зі значним пропуском строку (понад шість років)
За вказаних обставин, відповідач вважає, що суд повинен застосувати у спорі позовну давність та відмовити в задоволенні позову за спливом позовної давності. Доводи позивача про поважність пропуску позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки ним не наведено причин, які би свідчили про наявність об`єктивних перешкод для звернення до суду з даним позовом. Більше того, як слідує зі змісту позовної заяви, позивач був обізнаний про строки звернення до суду з таким позовом, однак звернувся з даною позовною заявою лише в лютому 2025 року.
Просить у задоволенні позову відмовити.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Просить задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, покликаючись на пропуск строку звернення з позовом до суду. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 18.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», з 24.11.2018 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18.12.2007 з додатковими угодами, згідно з умовами якого останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 104 000,00 доларів США зі сплатою процентів закористування кредитом у розмірі 13,4 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 15 грудня 2017 року. 
Відповідно до умов договору позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати плату за кредитом шляхом щомісячної сплати ануїтентного платежу у розмірі 1 580,00 доларів США. Додатковою угодою №17 до договору, укладеною 08 квітня 2009 року, кінцевий термін повернення кредиту продовжено до 17 грудня 2018 року та змінено розмір ануїтентного платежу, а саме: у період з 18 квітня 2009 року по 18 березня 2010 розмір ануїтентного платежу становив 1 092,28 доларів США, у період з 18 квітня 2010 року до кінця терміну дії договору – 1 590,00 доларів США.
З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за вказаним договором, 18 грудня 2007 року, прийнята порука ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа аудит ЛТД» на умовах договору поруки № 11270181000/2-П, а також порука ОСОБА_2 на умовах договору поруки № 11270181000/1-П. Відповідно до вказаних договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність у повному обсязі.
18.12.2007 року між Банком та ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Л.І. за реєстровим №6282, за яким передано в іпотеку офіс, розташований в будинку АДРЕСА_1 . Додатковою угодою № 17 від 08 квітня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року, укладеного між банком та позичальником, змінено строк кінцевого повернення кредиту в термін не пізніше 17 грудня 2018 року, якщо тільки не буде встановлений інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 12.1 договору про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року та статей 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у пунктах: 2.3; 4.9; 5.3; 5.5; 5.6, 5.8; 5.10; 8.4; 10.2; 10.4 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. 
Вимогами від 04 грудня 2014 року позивач вимагав від позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 усунення порушень кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання вимоги, а від ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» погашення простроченої заборгованості протягом 10-ти робочих днів з дати відправлення (повідомлення) вимоги.
09.06.2015 ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені (справа № 352/1169/15-ц).
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року частково задоволено позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, нарахованих за користування кредитом процентів та пені. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11270181000 від 18 грудня 2007 року у розмірі 64692,51 дол. США, що складається із 61964,94 доларів США заборгованості за тілом кредиту і 2727,57 доларів США заборгованості за відсотками, 32400 грн. пені та 3654 грн. судових витрат. У решті позову до позичальника ОСОБА_1 відмовлено. Відмовлено у позові в частині вимог до поручителів ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД». 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково, рішення Тисменицького районного суду від 04 травня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення заборгованості змінено та викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2024 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04 травня 2022 року у незміненій частині та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у залишено без змін.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.
Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (надалі за текстом - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону).
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У статті 33 Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.
Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.
Отже, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до частини п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Значення позовної давності полягає у тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.
Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту зі спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (№o. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).
Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни».
Банк скористався своїм правом на дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором, звернувшись у 2015 році до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, нарахованих за користування кредитом процентів та пені, який суд рішенням від 04 травня 2022 року задовольнив позов частково.
Використовуючи своє право, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, шляхом пред`явлення позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором Банк змінив строк виконання зобов`язання.
Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.
Таким чином, з червня 2015 року у кредитора виникло право на звернення до суду із позовом до відповідача для захисту своїх порушених прав щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, проте позивач звернувся до суду із цим позовом до відповідача ТОВ «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД» лише 04.02.2025 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який передбачений статтею 257 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки строк виконання основного зобов`язання було змінено пред`явленням банком у 2015 році, шляхом пред`явлення позову до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки 04.02.2025 року, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 263-268, 273, 354,355 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Альфа-аудит ЛТД», третя особа: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення складено та підписано 11.05.2026 року.

Суддя Антоняк Т.М.