РІШЕННЯ
іменем України
(заочне)
Справа № 367/542/26 
Провадження № 2/684/172/2026

10 червня 2026 року 	селище Стара Синява	

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Галиш І.Б.,
за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,
представника позивача ОСОБА_1 - в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, 
в с т а н о в и в:
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати неповнолітньої, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть №723 від 04 серпня 2021 року). 10 червня 2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради звернувся ОСОБА_4 , який є рідним братом неповнолітньої ОСОБА_2 та повідомив, що його сестра залишилася без батьківського піклування, у зв`язку зі смертю матері та невідомим місцем знаходження її батька ОСОБА_3 . Реагуючи на заяву ОСОБА_4 , з метою захисту прав неповнолітньої, спеціалістами Служби здійснено виїзд за місцем проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 та обстежено умови проживання дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10 червня 2024 року, неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з братом ОСОБА_4 , який займається її вихованням та утриманням. На підставі заяви ОСОБА_4 та письмової згоди ОСОБА_2 , наказом Служби від 10 червня 2024 року №2629 неповнолітню тимчасово влаштовано в родину брата. 
10 липня 2025 року до Служби у справах дітей звернувся ОСОБА_4 з проханням надати допомогу у позбавленні батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , оскільки з осені 2022 року ОСОБА_3 не займається вихованням доньки, матеріально не забезпечує її, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Позивач вказує, що батько дитини ОСОБА_3 не піклується про дочку, не супроводжує її до лікаря та на протязі останніх 6 років батько не цікавився навчанням доньки в ліцеї. На даний час ОСОБА_3 проживає зі співмешканкою в с. Бабине Хмельницькій області та не вживає належних заходів для налагодження стосунків з донькою, не виконує передбачених законодавством України, обов`язків щодо утримання та виховання дитини. 24 вересня 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_4 , однак батько ОСОБА_3 на засідання комісії не з`явився. Розглянувши надані на комісію документи, враховуючи думку неповнолітньої, члени комісії одноголосно рекомендували надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи зазначене, на підставі ч.2 ст.164 СК України, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати неповнолітню ОСОБА_2 органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради для подальшого влаштування, а також просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом їх перерахування на особистий рахунок неповнолітньої ОСОБА_2 у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2026 року справу №367/542/26 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, передано за підсудністю Старосинявському районному суду Хмельницької області.
Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 10 березня 2026 року прийнято справу та відкрито провадження у вказаній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у позові, просила позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , проти заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином шляхом публікації оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України та надісланням судової повістки за фактичним місцем проживання, одна з яких вручена відповідачу особисто, а судова повістка на 10 червня 2026 року повернулася до суду з відміткою «Адресат відмовився», про що свідчать рекомендовані повідомлення. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, відзив на позов, заяв чи клопотань до суду не подавав.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, протокольною ухвалою суду від 10 червня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасника справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ірпінь Київської області, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . (а.с.53)
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ірпінь Бучанського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 04 серпня 2021 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). (а.с.50)
Судом встановлено, що наказом №2628 від 10 червня 2024 року служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на первинний облік, як дитину, залишену без батьківського піклування, на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , акту обстеження умов проживання від 10 червня 2024 року. (а.с.43)
Згідно з актом обстеження умов проживання від 10 червня 2024 року працівниками відділу усиновлення та сімейних форм виховання ССДС Ірпінської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що у вказаному будинку проживають: ОСОБА_4 , 1996 року народження, брат ОСОБА_6 , 2004 року народження, та сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умови проживання задовільні, у дитини є окрема кімната, наявне місце для навчання та необхідні речі, стосунки у сім`ї доброзичливі. (а.с.49)
10 червня 2024 року ОСОБА_4 , 1996 року народження, подав заяву до Служби у справах дітей Ірпінської міської ради, якій зазначив, що сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з ним з 2023 року, мати якої померла, а місце знаходження батька не відоме, тому просив влаштувати в його родину неповнолітню сестру. (а.с.46)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідним братом по лінії матері щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 24 жовтня 1996 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2008 року. (а.с.48, 53)
Відповідно до наказу №2629 від 10 червня 2024 року служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , влаштовано в сім`ю родичів/знайомих ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , на підставі заяви ОСОБА_4 від 10 червня 2024 року та акту обстеження умов проживання від 10 червня 2024 року. (а.с.54)
10 липня 2025 року до Служби у справах дітей звернувся ОСОБА_4 з проханням надати допомогу у позбавленні батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , оскільки з осені 2022 року ОСОБА_3 не займається вихованням доньки, матеріально не забезпечує її, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. (а.с.13)
Неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подала до Служби у справах дітей Ірпінської міської ради письмові пояснення від 10 липня 2025 року та 23 вересня 2025 року, згідно яких не заперечує відносно позбавлення батька батьківських прав. (а.с.14-15)
26 травня 2025 року члени комісії - начальник відділу усиновлення та сімейних форм виховання ССДС Ірпінської міської ради Козир О.В., начальник відділу захисту прав дітей ССДС УМЛ Тушаєва О.О. обстежили умови проживання за адресою АДРЕСА_2 , де проживають: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (брат), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (сестра) - умови проживання задовільні, у дитини є окреме ліжко та місце для навчання, а також обстежили умови проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживають: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (брат), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (брат), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (сестра) та вставнолено, що на даний час в будинку робиться ремонт. (а.с.51-52)
Відповідно до акта депутата Ірпінської міської ради Федорова С.І. від 15 жовтня 2025 року ОСОБА_4 1996 року народження, разом з сестрою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.11)
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Ірпінський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Іпрінської міської ради Київської області від 10 липня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зверталася за медичною допомогою 07 квітня 2025 року, декларація із сімейним лікарем заведена 07 квітня 2025 року, опікувався підлітком брат ОСОБА_4 , батько ніколи не супроводжував дитину. (а.с.16)
Згідно даних характеристики Ірпінського ліцею №3 Ірпінської міської ради від 10 липня 2025 року щодо ОСОБА_2 встановлено, що вона навчається в даному закладі з першого класу, вихованням ОСОБА_7 займається старший брат ОСОБА_8 , він постійно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою сестри. Батько, ОСОБА_3 , відвідував навчальний заклад лише один раз у 2019-2020 навчальному році коли ОСОБА_7 була в п`ятому класі. (а.с.17)
Як слідує із акту обстеження умов проживання від 04 вересня 2025 року, проведеного Службою у справах дітей Старосинявської селищної ради, за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 , було встановлено, що ОСОБА_3 проживає у вказаному будинку без реєстрації із співмешканкою ОСОБА_9 , умови проживання задовільні, зі слів ОСОБА_3 із дочкою він не спілкується з початку 2024 року, дитина не бажає з ним спілкуватись, але він заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні та утриманні дочки, не вживає належних заходів для налагодження стосунків з донькою, не виконує передбачених законодавством України, обов`язків щодо утримання та виховання дитини. (а.с.19-20)
Згідно характеристики №33 від 02 вересня 2025 року, наданої старостою сіл Бабине, Дубова, ОСОБА_3 проживає без реєстрації по АДРЕСА_3 , за період проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, користується авторитетом, має добрі стосунки із сусідами, спиртними напоями не зловживає. (а.с.21)
04 вересня 2025 року ОСОБА_3 подав письмову заяву до Служби у справах дітей, якою повідомив, що заперечує відносно позбавлення його батьківських прав. (а.с.22-27)
Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №158/10 від 07 жовтня 2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8)
Згідно вказаного висновку Орган опіки та піклування, розглянувши надані документи, враховуючи думку неповнолітньої, одноголосну позицію членів комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9-10)
Заслухана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказала, що згідна на позбавлення відповідача батьківських прав щодо неї, оскільки мама померла у 2021 році, а батько з нею не спілкується з вересня 2023 року, не дзвонить їй, не допомагає, вона проживає з старшим братом ОСОБА_8 , який її утримує. Також пояснила, що до 2023 року батько їй допомагав, придбавав одяг, продукти харчування, підтвердила, що після початку війни вона разом із батьковою новою дружиною ОСОБА_10 виїжджали з Ірпеня у безпечне місце, потім повернулись, однак мачуха погано говорила про її маму, тому вони посварились. У вересні 2023 року батько зібрав речі та поїхав, а вона залишилась проживати із братом, не знаючи де батько. З цього часу він з нею не спілкується та не надає матеріальної допомоги.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. 1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.
При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 08.05.2019 року у справі № 409/1865/17-ц, від 02.10.2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 11.03.2020 року у справі № 638/16622/17, від 13.04.2020 року у справі № 760/468/18, від 29.04.2020 року у справі № 522/10703/18 , від 23.12.2020 року у справі №522/21914/17.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).
Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батька до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі №464/2040/23).
Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Із наданих позивачем доказів судом встановлено, що мати неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько дитини ОСОБА_3 проживає окремо від дочки ОСОБА_2 , дитина влаштована в сім`ю брата ОСОБА_4 , який цікавиться освітнім процесом, відвідує батьківські збори, батько не утримує дитину, з 2024 року проживає в с.Бабине Хмельницького району Хмельницької області, що свідчить про його неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування зазначеними обов`язками.
Однак, вказані обставини, на переконання суду, не є безумовними та достатніми для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, необхідності застосування якого позивачем не доведено.
Акти обстеження умов проживання, характеристика з навчального закладу та виписка із медичної картки дитини, що надані позивачем не є достатніми доказами для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки беззаперечно не підтверджують факту свідомого ухилення відповідача від виконання обов`язків та його винної поведінки.
У матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки відповідача щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки, тобто, відсутні докази того, що відповідач свідомо, систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує невиконання своїх батьківських обов`язків, як відсутні і докази застосування до нього будь-яких заходів впливу (попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування,тощо).
Окрім того, в матеріалах справи містяться заява ОСОБА_3 та пояснення останнього (написані власноручно) від 04 вересня 2025 року, згідно яких ОСОБА_3 заперечує стосовно позбавлення його батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2 . 
Нормами ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Такий висновок має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.
Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року у справі № 753/2025/19 вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав оцінюється судом як один із доказів, і суд може не погодитись з таким висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.
У даному випадку, на переконання суду, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав є недостатньо обґрунтованим, не містить посилань на виключні обставини, які могли б бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача, зокрема - про свідоме нехтування ним батьківськими обов`язками. Висновок не містить даних, які б об`єктивно свідчили про злісне ухилення відповідача від виховання дитини, його протиправну чи винну поведінку, негативний вплив на виховання та свідомість дитини, які були б законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення його батьківських прав і що його поведінку неможливо змінити в кращу сторону.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків (пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, приймаючи до уваги те, що позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків, чого у даному випадку позивачем не доведено та судом не встановлено, та зважаючи на те, що в ході судового розгляду встановлено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно дитини, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 слід відмовити, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання своєї дочки.
Таке рішення надасть можливість відповідачу змінити свою поведінку, а дитині - зберегти родинний зв`язок, реалізувати природне право на батьківське піклування та підтримку.
Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів суд зазначає наступне.
Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.
За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Відповідач ОСОБА_3 як батько зобов`язаний утримувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, за віком та станом здоров`я є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати, отримувати певний матеріальний дохід та має можливість брати участь в утриманні дитини, а доказів протилежного суду не надано.
Із матеріалів справи вбачається, що дитині ОСОБА_2 на час розгляду справи виповнилось 17 років.
Згідно з частиною третьою статті 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.
Оскільки передбачений статтею 180 СК України обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття є безумовним, а відповідач ОСОБА_3 як на момент подання позову, так і на час ухвалення рішення проживає окремо від дитини та матеріально дитину не забезпечує, водночас дитина влаштована в сім`ю брата ОСОБА_4 і перебуває на його утриманні, однак останній не є її опікуном, тобто законним представником, тому беручи до уваги необхідність забезпечення інтересів дитини та те, що аліменти є власністю дитини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини в АТ «Державний ощадний банк України.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно задоволених позовних вимог. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 150, 164, 165 СК України, положеннями Конвенції про права дитини, ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.
Попередити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дочки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
У задоволенні позовної вимоги про позбавленняОСОБА_3  батьківських прав - відмовити.
Позовну вимогу про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини в АТ «Державний ощадний банк України».
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави 1331,20 грн судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, місцезнаходження: вул. Шевченка, 2-а, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область, код ЄДРПОУ 5408846.
Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Повне судове рішення складено 11 червня 2026 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.