РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
Справа № 495/11148/24
Номер провадження 2/495/3209/2026
01 травня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд в складі 
головуючої судді Топалової А.Л., 
із секретарем судового засідання Кісьовою А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «РВС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

АТ «РВС Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківської послуги №0048505 від 10.01.2020 у розмірі 12 465 грн 28 коп., яка складається з: 5 598,91 грн – основна заборгованість за кредитом, 5 347,31 грн – заборгованість за комісією, 1 399,06 грн – заборгованість за процентами, 120 грн – пеня за просточення сплати заборгованості по кредиту.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
10.01.2020 між АТ «РВС Банк» та відповідачем ОСОБА_1 була укладена заява-договір №0048505 про надання банківської послуги (платіжна картка простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Заборгованість за договором погашається позичальником щомісячно, відповідно до умов договору №0048505 про надання банківської послуги, у вигляді обов`язкового платежу вказаного в додатку №1 до вищезазначеного договору, шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я позичальника в банку.
Кредит надається клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі – переказ на картковий рахунок клієнта № НОМЕР_2 .
Відповідач свої зобов`язання за договором №0048505 від 10.01.2020 про надання банківської послуги належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього наявна прострочена заборгованість у розмірі 12 465,28 грн, яа складається з: 5 598,91 грн – основна заборгованість за кредитом, 5 347,31 грн – заборгованість за комісією, 1 399,06 грн – заборгованість за процентами, 120 грн – пеня за просточення сплати заборгованості по кредиту.
Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

Рух справи у суді 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 
Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило, правом наподання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
10.01.2020 між АТ «РВС Банк» та відповідачем ОСОБА_1 була укладена заява-договір №0048505 про надання банківської послуги (платіжна картка простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Підписанням вищезазначеної заяви-договору відповідач ОСОБА_1 акцептував Публічну пропозицію банку щодо укладення договору (оферту) та уклав, таким чином, з АТ «РВС Банк» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, зміст якого викладений у заяві-договорі, Публічній пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та тарифах банку, що розміщені на сайті банку.
Крім того, підписанням заяви-договору відповідач ОСОБА_1 надав підтвердження, що ознайомлений з інформацією, що міститься в тарифах банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС Банк», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 6, 10 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.
Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у дДодатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у
письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається відповідно до частин другої та третьої цієї статті, істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.
Надання таких пояснень, роз`яснень, інформації в належному та зрозумілому вигляді та ознайомлення з передбаченою цією частиною інформацією підтверджуються у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Як вбачається з Паспорту споживчого кредиту від 10.01.2020, своїм підписом відповідач ОСОБА_1 письмово підтвердив, по-перше, отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надану, виходячи з обраних умов кредитування, по-друге, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної ситуації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Відповідно до договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, сума кредиту становить 6 060,61 гривень строком на 12 місяці, процентна ставка за користування кредитом становить 18% річних, тип процентної ставки – фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 1% від суми кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 5% від суми кредиту.
Заборгованість за договором погашається позичальником щомісячно, відповідно до умов договору №0048505 про надання банківської послуги, у вигляді обов`язкового платежу вказаного в додатку №1 до вищезазначеного договору, шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я позичальника в банку.
Кредит надається клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі – переказ на картковий рахунок клієнта № НОМЕР_2 .
Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.
Укладення договору шляхом акцептування оферти іншої сторони, в тому числі і шляхом приєднання сторони договору до запропонованого іншою стороною договору, передбачена ст.ст.634, 640, 641 ЦК України.
Як встановлено ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно п.8.2.10 Публічної пропозиції, що діяла станом на дату укладення договору, нарахування банком процентів за кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, за період з дати надання кредитних коштів, а в подальшому – з першого числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та фактичної кількості днів у році.
Згідно п. 8.2.12 Публічної пропозиції позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі, сплатити проценти нараховані за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі передбачені умовами цього договору, не пізніше закінчення строку дії кредитної лінії, який визначений в заяві-договорі.
Датою повернення грошових коштів (погашення заборгованості за кредитом) у повному обсязі є дата, коли на рахунку обліку кредиту чи на відповідному рахунку, на який перенесено суму заборгованості відповідно до законодавства України, буде зафіксований нульовий залишок (п. 8.2.12.1 Публічної пропозиції).
У відповідності до п.7.7.2.17 Публічної пропозиції клієнт зобов`язується сплачувати Банку нараховувані проценти за користування кредитними коштами до повного фактичного виконання клієнтом зобов`язань за споживчим кредитом (Кредитом). При цьому розмір процентів для Клієнта, який прострочив виконання зобов`язання за споживчим кредитом (кредитом) згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України встановлюється на рівні процентної ставки за користування кредитними коштами, яка визначена умовами заяви-договору.
Відповідач свої зобов`язання за договором №0048505 від 10.01.2020 про надання банківської послуги належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього наявна прострочена заборгованість у розмірі 12 465,28 грн, яа складається з: 5 598,91 грн – основна заборгованість за кредитом, 5 347,31 грн – заборгованість за комісією, 1 399,06 грн – заборгованість за процентами, 120 грн – пеня за просточення сплати заборгованості по кредиту.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором у добровільному порядку. 
Щодо стягнення заборгованості за комісію у розмірі 5 347,31 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.
Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Положення ч.ч.1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Вказані норми законодавства дають підстави для висновку, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження №14-53цс21).
Враховуючи викладене, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 5 347,31 грн суд відмовляє.
З розрахунку заборгованості щомісячної комісії за договором №0048505 від 10.01.2020 вбачається, що сплачені ОСОБА_1 кошти в загальній сумі 410,26 грн зараховані позивачем в рахунок погашення щомісячної комісії, а саме: в сумі 303,03 грн зараховані позивачем 21.02.2020; в сумі 107,23 грн зараховані позивачем 11.11.2021.
Враховуючи, що умову договору про щомісячну комісію за обслуговування кредиту суд визнав нікчемною, тому сплачену суму 410,26 грн необхідно віднести до суми на погашення тіла кредиту.
Щодо заявлених вимог АТ «РВС Банк» у стягненні з відповідача на користь позивача 120 грн - суми заборгованостей за пенею, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором ,відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання,часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні пені та штрафних санкцій з відповідача на користь товариства слід відмовити.
Оскільки судом встановлено безпідставність вимог позивача про стягнення комісії та пені за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №0048505 від 10.01.2020, підлягають частковому задоволенню у розмірі 6 707 грн 71 коп., яка складається з: 5 188,65 грн - заборгованість за кредитом, 1 399,06 грн – заборгованість по процентам.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги були заявлені позивачем на суму 12 465,28 грн, а задоволено на суму 6 587,71 грн (53%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в сумі 1283,87 грн (2422,40 грн х 53% / 100 = 1283,87 грн), як того вимагає ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4, 5, 14, 12-13, 81, 128, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, - 

У Х В А Л И В:

Позов АТ «РВС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3  на користь АТ «РВС Банк», ідентифікаційний код НОМЕР_4 , юридична адреса: вул.Введенська 29/58, м.Київ заборгованість за договором про надання банківської послуги №0048505 від 10.01.2020 у розмірі 6 587,71 грн. (шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 71 копійок), яка складається з: 5 188,65 грн - заборгованість за кредитом, 1 399,06 грн – заборгованість по процентам
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3  на користь АТ «РВС Банк», ідентифікаційний код НОМЕР_4 , юридична адреса: вул.Введенська 29/58, м.Київ витрати по сплаті судового збору у розмірі 1283,87 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят три гривні 87 копійок).
В іншій частині позову – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Повне найменування сторін:
Позивач: АТ «РВС Банк», ідентифікаційний код 39849797, юридична адреса: вул.Введенська 29/58, м.Київ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст складено 01.05.2026.

Суддя Анна ТОПАЛОВА