РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/4588/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Міністерства оборони України 	
 	про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №11/в від 12.02.2026 в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ;
зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 на підставі частини першої статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що звернулася із заявою про призначення грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, однак отримала відмову. Таку відмову вважає протиправною, а тому просила задовольнити позов у повному обсязі. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 09.12.2022 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та за цих обставин отримав тілесні ушкодження від третіх осіб у місці тимчасового проживання. Також встановлено, що під час госпіталізації 12.12.2022 у нього зафіксовано стан алкогольного сп`яніння (1,7‰), що підтверджує наявність такого стану у період, безпосередньо пов`язаний з подією отримання травми. Факт отримання тілесних ушкоджень 09.12.2022, їх характер та подальший розвиток ускладнень, що призвели до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджуються медичною документацією, наявною у матеріалах справи. З огляду на встановлені обставини, між перебуванням військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння та отриманням тілесних ушкоджень існує причинний зв`язок, що підтверджується сукупністю доказів, досліджених комісією Міністерства оборони України. Таким чином, рішення Міністерства оборони України прийняте на підставі належних і допустимих доказів, у межах наданих повноважень та у відповідності до вимог статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У зв`язку з викладеним просив відмовити у повному обсязі.
За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є дружиною померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом з Державного реєтру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.
Як вбачається з акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 19.10.2022 отримав поранення на позиції. Цього ж дня у зв`язку з пораненням вибув на лікування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022 № 468. 13.12.2022 близько 05:30 медичним персоналом міської клінічної лікарні №4 м. Дніпра Дніпропетровської області констатовано смерть стрільця- санітара 1 єгерського відділення 2 єгерського взводу 9 єгерської роти 3-го єгерського батальйону сержанта ОСОБА_2 .
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3261/НЕ від 20.12.2022 та довідки про причину смерті від 20.12.2022 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, причиною смерті ОСОБА_2 є: а поліорганна недостатність; б) інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла; в) сумісна тупа травма тіла; г) ушкодження внаслідок військових дій. неуточнені.
Відповідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 3261/НЕ причиною смерті ОСОБА_2 є сумісна тупа травма тіла із забійною раною лівої повіки, забоями легень, правої нирки, м`яких тканин голови у потиличній ділянці, яка ускладнилась поліорганною недостатністю, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та судово-гістологічного дослідження. При цьому при судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
Постановою слідчого Слідчого відділу Покровського РУП в Донецькій області від 19.09.2025 ОСОБА_1 визнано потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12022041030002402 від 14.12.2022 за п.1 ч.2 ст. 115 КК України за фактом смерті ОСОБА_2 .
Згідно листа Головного слідчого управління Національної поліції України № 116665-2025 від 06.08.2025, наданого за результатами розгляду адвокатського запиту № 2507/2025-4 від 25.07.2025, з`ясовано, що смерть ОСОБА_2 не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.
Відповідно до Постанови штатної ВЛК про причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка була прийнята 02.10.2024 (витяг з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії Протокол № 3091 від 02.10.2024), травма сержанта солдата ОСОБА_2 , 1975 року народження «Поліорганна недостатність. Інші уточненні травми із залученням декількох ділянок тіла. Сумісна тупа травма тіла. Ушкодження внаслідок віфйськових дій, не уточнені» - ТРАВМА, ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
09.01.2025 позивач звернулася із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка через ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.
04 липня 2025 року за результатами засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення (висновок) про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 та матері померлого. Зокрема, підставою для повернення документів слугували розбіжності в документах, які, на думку комісії, мають суперечливі дані про обставини, за яких ОСОБА_2 отримав травми 09.12.2022, які стали причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документи були повернуті на доопрацювання для уточнення усіх обставин за яких отримав травмування військовослужбовець, зокрема, що вона не пов`язана з вчиненням ОСОБА_2 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.
У вересні 2025 року ОСОБА_1 повторно подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги разом із повним пакетом документів та, зокрема, з постановою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні і листом Головного слідчого управління Національної поліції України № 116665-2025 від 06.08.2025 року.
Крім того, в інтересах позивачки її представником була направлена до відповідача заява від 17.10.2025 року з проханням врахувати подані ОСОБА_1 документи при вирішенні питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, оскільки зазначені документи спростовують висновки матеріалів службового розслідування щодо обставин отримання травми померлим військовослужбовцем.
27.02.2026 позивачем було отримано витяг з протоколу комісії Міністерства оборони України №11/в від 12.02.2026, відповідно до якого, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII).
За правилами статті 41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-XII).
За правилами частини першої статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на дату винесення оскаржуваного рішення), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – Порядок №975).
Відповідно до пункту 4 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Як зазначалося вище, відповідно до Постанови штатної ВЛК про причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , яка була прийнята 02.10.2024 (витяг з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії Протокол № 3091 від 02.10.2024), травма сержанта солдата ОСОБА_2 , 1975 року народження «Поліорганна недостатність. Інші уточненні травми із залученням декількох ділянок тіла. Сумісна тупа травма тіла. Ушкодження внаслідок віфйськових дій, не уточнені» - ТРАВМА, ЯКА ПРИЗВЕЛА ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Відповідно до пункту 10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Так, 09.01.2025 позивач звернулася із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка через ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.
04 липня 2025 року за результатами засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення (висновок) про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 та матері померлого. Зокрема, підставою для повернення документів слугували розбіжності в документах, які, на думку комісії, мають суперечливі дані про обставини, за яких ОСОБА_2 отримав травми 09.12.2022, які стали причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документи були повернуті на доопрацювання для уточнення усіх обставин за яких отримав травмування військовослужбовець, зокрема, що вона не пов`язана з вчиненням ОСОБА_2 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.
У вересні 2025 року ОСОБА_1 повторно подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги разом із повним пакетом документів та, зокрема, з постановою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні і листом Головного слідчого управління Національної поліції України № 116665-2025 від 06.08.2025 року.
Крім того, в інтересах позивачки її представником була направлена до відповідача заява від 17.10.2025 року з проханням врахувати подані ОСОБА_1 документи при вирішенні питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, оскільки зазначені документи спростовують висновки матеріалів службового розслідування щодо обставин отримання травми померлим військовослужбовцем.
Проте, Комісією Міністерства оборони України прийняте оскаржуване рішення №11/в від 12.02.2026, в якому зазначено, що відповідно до акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 09.12.2022 ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та за цих обставин отримав тілесні ушкодження від третіх осіб у місці тимчасового проживання. Також встановлено, що під час госпіталізації 12.12.2022 у нього зафіксовано стан алкогольного сп`яніння (1,7‰).
Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-XII, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
За правилами пункту 19 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Так, приймаючи оскаржуване рішення, Комісія Міністерства оборони України визначила правову підставу відмови: відповідно до статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком дій у стані алкогольного сп`яніння.
Стосовно застосування підпункту «б» пункту 1 статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, суд зазначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Тобто, допомога не призначається, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. 
При цьому, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №813/4502/17, від 12.11.2020 у справі №186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі №640/6477/19. 
Суд зазначає, що відповідно висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 3261/НЕ причиною смерті ОСОБА_2 є сумісна тупа травма тіла із забійною раною лівої повіки, забоями легень, правої нирки, м`яких тканин голови у потиличній ділянці, яка ускладнилась поліорганною недостатністю, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа та судово-гістологічного дослідження. При цьому при судово-токсилогічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
Згідно листа Головного слідчого управління Національної поліції України № 116665-2025 від 06.08.2025, наданого за результатами розгляду адвокатського запиту № 2507/2025-4 від 25.07.2025, з`ясовано, що смерть ОСОБА_2 не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.
При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не взято до уваги зазначені вище документи, а їх змісту не надано належної оцінки.
Також, Відповідачем не надано суду жодного належного і допустимого доказу того, що можлива наявна в крові померлого військовослужбовця концентрація алкоголю стала наслідком смерті – наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Тому, відмовляючи у призначенні та виплаті заявникам одноразової грошової допомоги з підстави підпункту статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, відповідач діяв безпідставно та протиправно. 
Вказане свідчить про протиправність оскаржуваного рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №11/в від 12.02.2026 в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , яке підлягає скасуванню. 
Відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
За правилами частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Відповідно до частини першої статті 16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
За приписами пункту 5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Пунктом 3 Порядку №975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;
у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Отже законодавцем врегульовано питання виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця шляхом виплати її усім членам сім`ї загиблого у рівних частках. Винятком з цього є нотаріально посвідчена відмова членів сім`ї загиблого військовослужбовця від своєї частки одноразової допомоги, в такому випадку частка цих осіб розподіляється між іншими членами сім`ї, які мають право на її отримання.
Зважаючи на попередній висновок суду про протиправність оскаржуваного рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №11/в від 12.02.2026 в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 на підставі частини першої статті 16-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ.
Такий спосіб захисту прав позивача не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право. 
Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:
1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати …», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…» тощо;
2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;
3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;
4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.
Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. 
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога – вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
За правилами частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №11/в від 12.02.2026 в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог повністю. 
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №11/в від 12.02.2026 в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 .
Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_2 на підставі частини першої статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331, 20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 29 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022) 

Суддя       С.А. Борискін