Єдиний унікальний номер 341/419/26 
Номер провадження 2/341/524/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючого судді – Васильцової Г.А., 
за участю секретаря – Габлей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,  
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь борг за договором позики в сумі 298 493,00 грн, що становить в еквіваленті 6 800 доларів США по курсу НБУ на день звернення до суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 червня 2025 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 6 800,00 доларів США зі строком повернення до 01 серпня 2025 року, про що було складено відповідну розписку. Однак після спливу обумовленого строку ОСОБА_2 свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Позивач вказує, що він неодноразово звертався до відповідача в усній формі, з вимогою повернути борг, проте такі звернення залишились без уваги. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 23 березня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 23 березня 2026 року просив долучити до матеріалів справи оригінал боргової розписки від 17.06.2025 року.
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою»; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 червня 2025 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено договір позики шляхом складання розписки /а.с.18/.
Згідно розписки відповідач отримав від позивача в борг грошові кошті в сумі 6 800 (шість тисяч вісімсот) доларів США 00 центів на строк до 01 серпня 2025 року.
Позивач зазначає що у передбачений договором строк відповідач суму позики не повернув. 
Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю кошти позивачу.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, в розмірі 6 800,00 доларів США.
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
В позовній заяві позивач також зазначає про понесені ним витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: оплата судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2 000,00 грн, а також очікувані витрати на ведення справи адвокатом у розмірі 5 000,00 грн.
До матеріалів справи позивачем було додано платіжну інструкцію від 12.03.2026 року, згідно якої позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 985,00 грн /а.с. 3/. Разом з тим, інших доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги адвокату, суду надано не було, у зв`язку з чим це питання судом при розгляді справи не вирішується.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору на загальну суму 2 985,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , суму боргу за договором позики від 17 червня 2025 року в сумі 6 800 (шість тисяч вісімсот) доларів США.
Стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , судові витрати по справі за сплату судового збору у розмірі 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 25.05.2026 року.
  Суддя	Ганна ВАСИЛЬЦОВА