П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/11848/25	

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,
повний текст судового рішення
складено 16.02.2026, м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої-судді Казанчук Г.П.,
суддів: Градовського Ю.М., Єщенка О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної Військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування в частині висновку, оформленого протоколом від 01.09.2025 року № 2025/0901/1902/2028-3; зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центральної Військово- лікарської комісії Збройних Сил України (далі також - відповідач), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України в частині встановленого причинного зв`язку захворювання, яке призвело до 3 групи інвалідності ОСОБА_1 відображеного в протоколі засідання штатної військово—лікарської комісії «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)» зі встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2025/0901/1902/2028-3 від 01.09.2025 року; 
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України змінити в протоколі засідання №2025/0901/1902/2028-3 від 01.09.2025 року щодо причинно-наслідкового зв`язку захворювань ОСОБА_1 формулювання з неправильного «Захворювання. ТАК. пов`язані з проходженням військової служби», на правильне формулювання причинно-наслідкового зв`язку - «Захворювання. ТАК. пов`язані із захистом Батьківщини», передбаченому підпунктом «ґ» пункту 21.5 розділу II Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Комісією безпідставно не враховано той факт, що захворювання позивача виникло в період служби у військової частині, що входить до складу діючої армії, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони (абзац «а» підпункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення №402), що відповідно до абзацу «г» підпункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення №402 є підставою для встановлення причинно-наслідковий зв`язок захворювань - «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Відзив на адміністративний позов не надходив.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано висновок Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України в частині встановленого причинного зв`язку захворювання, яке призвело до 3 групи інвалідності ОСОБА_1 відображеного в протоколі засідання штатної військово—лікарської комісії «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)» зі встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2025/0901/1902/2028-3 від 01.09.2025 року;
Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України в протоколі засідання №2025/0901/1902/2028-3 від 01.09.2025 року щодо причинно-наслідкового зв`язку захворювань ОСОБА_1 формулювання з неправильного «Захворювання. ТАК. пов`язані з проходженням військової служби», на правильне формулювання причинно-наслідкового зв`язку - «Захворювання. ТАК. пов`язані із захистом Батьківщини», передбаченому підпунктом «ґ» пункту 21.5 розділу II Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402.
Не погодившись із даним судовим рішенням, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ЦВЛК ЗС України розглянуто надані медичні та експертні документи позивача та встановлено відсутність підстав для перегляду, скасування, відміни постанови про причинний зв`язок захворювання, оформленого свідоцтвом про хворобу військово-лікарської комісії терапевтичного профілю ВМКЦ Південного регіону від 23.05.2024 №271. Зазначає, що до заяви позивача не було додано довідку про безпосередню участь особи у бойових діях, а доданий до заяви витяг з наказу командира (начальника) військової частини НОМЕР_1 №115 ДСК від 24.04.2024.
Крім того, апелянт зазначає, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний або непридатний до військової служби.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2026 року запропоновано позивачу надати заяву щодо строку звернення до суду.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 року апеляційне провадження відкрито та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
21.04.2026 року до апеляційного суду надійшла адміністративна справа № 400/11848/25.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що перебуваючи на бойовому посту через раптове погіршення фізичного стану та після огляду лікарем медичного пункту позивач був госпіталізований до військової частини НОМЕР_2 (військовий шпиталь).
Факт звернення до лікаря безпосередньо під час несення бойовою чергування позивач підтверджує фотокопією медичної книжки та Випискою із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічною центру від 30.04.2024 року №5847/948. 
25 квітня 2024 року позивач був переведений до Миколаївської обласної клінічної лікарні та було встановлено діагноз: Гострий (25.04.2024 року) задньо-діафрагментальний інфаркт міокарда із рубцем Q. 
Згідно Свідоцтва про хворобу від 28.05.2024 року №271 головою Регіональної військово - лікарської комісії вказано, що ДОВІДКУ про участь в бойових діях не надано. 
Довідку про участь в бойових діях до Регіональної військово - лікарської комісії не надано.
Позивач є учасником бойових дій ще з 2018 року. 
28 травня 2024 року отримав Свідоцтво про хворобу №271 згідно пункт 12 цього свідоцтва визначено, що захворювання ТАК пов`язане з проходженням військової служби (а.с.24-26).
18.10.2024 року направив запит на отримання публічної інформації Керівнику військово-медичного клінічного центру Південного реї іону та Керівнику обласного центру медико - соціальної експертизи Миколаївської міської ради у зв`язку з непогодженням формулюванням в частині встановлення причинного зв`язку.
Листом 18 Регіональної військово-лікарською комісією від 24.10.2024 року №1463-з вказано про те, що надані позивачем на розгляд документів недостатньо для зміни причинного зв`язку захворювання. 
13.11.2024 позивач надіслав на адресу 18 регіональної військово - лікарської комісії МО України заяву для зміни причинного зв`язку захворювання, надавши всі необхідні документи згідно вказаного ними переліку необхідних документів.
Витягом з протоколу засідання 18 РВЛК від 22.11.2024 року №3917 визначено, що захворювання капітана ОСОБА_1 так, пов`язане з проходженням військової служби. Підстав для зміни причинного зв`язку захворювання в свідоцтві про хворобу №271 від 24.05.2024 госпітальної ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦПР немає.
Листом 18 Регіональної військово-лікарською комісією від 22.11.2024 року №1598-з направлений витяг з протоколу засідання 18РВЛК від 22.11.2024 №3917.
Позивач направив повторну заяву про зміну причинного зв`язку захворювань в свідоцтві про хворобу №271 від 23.05.2024.
Листом 18 Регіональної військово-лікарською комісією від 31.01.2025 року №58-0 роз`яснено, що для визначення причинного зв`язку захворювань із захистом Батьківщини згідно пункту 21.25 глави ІІ вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, до надісланого пакету документів необхідно додатково надати на адресу 18 РВЛК довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Після отримання вказаного документа, буде розглянута заява про зміну причинного зв`язку з наданням витягу з протоколу засідання 18 РВЛК (а.с.33).
04.03.2025 року позивач звернувся до Керівника ЦВЛК з заявою щодо встановлення причинного зв`язку наявного захворювання з виконанням обов`язків при захисті Батьківщини та внесення зміни до Свідоцтва про хворобу в частині встановлення причинного зв`язку.
Жодної вмотивованої Постанови з викладенням всіх обставин та аргументів згідно приписів п.2.3.5. Положення №402 чи відповіді від відповідача, позивач не отримав.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 року по адміністративній справі №400/3733/251 мій ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо не проведення перегляду позивача причинного зв`язку отримання захворювання під час захисту Батьківщини, викладеної 18 Регіональною військово-лікарською комісією МО України у Свідоцтві про хворобу від 28.05.2024 № 271;
Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України повторно розглянути заяву щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, отриманого під час захисту Батьківщини.
Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного фукнціонування особи №174/25/2020/В від 12.09.2025 підтверджена наявність ІІІ група інвалідності (а.с.37-40).
Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії від 01.09.2025 року №2025/0901/1902/2028-3 Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України встановлено, що постанову про причинний зв`язок захворювань залишити без змін у формулюванні «Захворювання. Так. пов`язані з проходженням військової служби». Підстав для зміни, скасування чи прийняття іншої постанови у військово - лікарської комісії ЦВЛК ЗС України немає (надалі – спірне рішення, а.с.34).
Отже правомірність винесення спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Апеляційний суд зазначає, що спірним є формулюванням щодо причинно-наслідкового зв`язку захворювань, викладеним у свідоцтві про хворобу №271 від 23.05.2024 року.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає державну службу особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2801-XII) визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 за №1109/15800 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі Положення №402), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.
Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їх сімей, громадян, які добровільно вступають на військову службу (навчання) за контрактом у Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, та осіб, звільнених з військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, для яких військово-лікарська експертиза проводиться військово-лікарськими комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби.
Визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;
Встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 2.1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до абзаців 1-7 пункту 2.1 розділу 1 Положення № 402 Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
В пунктах 2.3.1 – 2.3.3 розділу 1 Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.
На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також:
розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, 
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями;
розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я;
перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України;
організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;
аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК, здійснення контролю за роботою підпорядкованих ВЛК та надання їм методичної і практичної допомоги;
проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;
організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;
підготовка та вдосконалення персоналу для ВЛК;
прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;
проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу 1 Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок…; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Згідно з підпунктом 2.3.5 пункту 2.3 розділу I Положення № 402 постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до підпункту 2.4.5 пункту 2.4 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд (підпункт 2.4.6. пункту 2.4 розділу І Положення № 402).
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10. пункту 2.4 розділу І Положення № 402).
Главою 3 розділу І Положення № 402 врегульовано порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК, якою відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402, є Центральна військово-лікарська комісія.
Так, пунктами 3.1 - 3.4 розділу І Положення № 402 передбачено, що вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Скарги до штатних ВЛК подаються в строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення». 
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.
У разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Згідно пункту 20.1 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК незалежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка вноситься до документа, яким оформлюється постанова ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог цього Положення.
Згідно пункту 22.4 Розділу ІІ Положення №402 документи, якими оформлюються постанови ВЛК, підписуються головою, всіма членами ВЛК, які брали участь у засіданні, та секретарем ВЛК не пізніше наступного робочого дня після проведення засідання ВЛК.
Відомості з документів, якими оформлені постанови ВЛК, сформовані в електронній формі, автоматично переносяться до книги протоколів засідань військово-лікарської комісії, яка ведеться в електронній формі засобами ІКС. При цьому у ній відображаються відомості в обсязі згідно з додатком 18 до цього Положення.
У разі відсутності технічної можливості формування постанов ВЛК засобами ІКС книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у паперовій формі секретарем ВЛК. Один примірник свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, медичну карту стаціонарного хворого та картку обстеження та медичного огляду записуються дата та зміст постанови штатної ВЛК.
У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, якщо документ, яким оформлено остаточну постанову, підписується головою, членами комісії, які брали участь у засіданні, і секретарем.
Отже, протокол ЦВЛК від 01.09.2025 року в розумінні законодавства є рішенням суб`єкта владних повноважень.
Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що за результатом звернення позивача із скаргою на рішення 18 регіональної військово-лікарської комісії МО України, ЦВЛК прийняла рішення у формі протоколу засідання штатної ВЛК №2025-0901-1902-2028-3 від 01.09.2025 року. Натомість, у рішенні суду першої інстанції зазначено, що ЦВЛК листом від 01.09.2024 констатувала правильність причинного зв`язку захворювань. У зв`язку з чим були задовольнити позовні вимоги.
Вказаний висновок суду першої інстанції суперечить обставинам у справі, оскільки за результатом розгляду заяви позивача, ЦВЛК було прийнято постанову у формі протоколу, що відповідає вимогам Положення №402. Тобто, ЦВЛК не листом відмовила позивачу у перегляді рішення регіональної ВЛК, як помилково вказав суд першої інстанції, а рішенням у формі протоколу.
Повертаючись до предмету спору даної справи, а саме незгоду позивача із визначення причинного зв`язку захворювань, колегія суддів зазначає наступне.
Так, свідоцтвом госпітальної військово-лікарської комісії терапевтичного профілю Військово – медичного клінічного центру Південного регіону про хворобу №271, яким визначено, що захворювання , ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (а.с.23-25).
Згідно витягу з протоколу засідання 18РВЛК від 22.11.2024 №3917 захворювання, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Підстав для зміни причинного зв`язку захворювання в свідоцтві про хворобу №271 від 23.05.2024 госпітальної ВЛК терапевтичного профілю ВМКЦ ПР, немає.
У Пункті 9 протоколу засідання штатної ВЛК № 2025-0901-1902-2028-3 від 01.09.2025 «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)» викладений висновок: Постанову про причинний зв`язок захворювань капітана у відставці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін у формулюванні: «Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби». Підстав для зміни, скасування чи прийняття іншої постанови у військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗС України немає. Результат голосування «за» 6, «проти» 0.
Пунктом 10 протоколу засіданні штатної ВЛК № 2025-0901-1902-2028-3 від 01.09.2025 «Центральна ВЛК ЗСУ (Київ)» комісія постановила постанову про причинний зв`язок захворювань капітана у відставці ОСОБА_1 «Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ІХС…», що підтверджується військово-обліковою та медичною документацією, залишити без змін у формулюванні «Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби». Підстав для зміни, скасування чи прийняття іншої постанови у військово-лікарської комісії ЦВЛК ЗС України немає.
Отже, усі три ВЛК різного рівня дійшли висновку про те, що захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідач, за результатом розгляду заяви позивача дотримався процедури перегляду рішення щодо причинного зв`язку захворювання та прийняв відповідне рішення. Тобто, процедурних порушень під час розгляду заяви позивача від 04.03.2025 року апеляційним судом не встановлено.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначено положеннями розділу 21 розділу II Положення № 402, пунктами 21.1-21.5 якого передбачено, що разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у осіб, звільнених з військової служби визначають штатні ВЛК; у осіб, звільнених з військової служби інших військових формувань та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 20.
У випадку прийняття штатними ВЛК рішення про відсутність підстав для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, у розділ Х протоколу, оформленого за формою, наведеною в додатку 20 до цього Положення, заноситься відповідне рішення.
Апеляційний суд зазначає, що розділ 21 розділу II Положення № 402 станом на день складання свідоцтва про хворобу №271 від 23.05.2024 року був викладений в такій редакції:
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
Зазначені у підпунктах «д» та «е» постанови приймаються також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях.
Станом на день прийняття рішення ЦВЛК від 01.09.2025 року розділ 21 розділу II Положення № 402 станом на день складання свідоцтва про хворобу №271 від 23.05.2024 року викладений в такій редакції:
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
е) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо воно виникло під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
Зазначені у підпунктах «д» та «е» постанови приймаються також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях або в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України.
Аналізуючи обидві редакції вищенаведених норм права, апеляційний суд зазначає, що обов`язоковою умовою є підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми) (пункт 21.4).
З аналізу наведених норм права висновується, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.
При цьому до штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Водночас постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до Центральної ВЛК або до суду.
Разом з цим, відповідно до Положенням № 402 госпітальні та гарнізонні ВЛК не наділені повноваженнями змінювати своє рішення, проте, як визначено у підпункті 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Крім того, у разі незгоди із рішеннями госпітальні та гарнізонні ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із відповідною скаргою, а у разі незгоди із ВЛК вищого рівня - звернутися до Центральної ВЛК або до суду.
У справі, що розглядається, позивач оскаржив рішення регіональної ВЛК шляхом подання скарги до Центральної ВЛК з проханням змінити формулювання причинно-наслідкового зв`язку захворювань у свідоцтві ВЛК від 23 травня 2024 року № 271 з неправильного «Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби» - на «Захворювання, Так, пов`язані із захистом Батьківщини».
На обґрунтування скарги позивач зазначив, що про відсутність довідки, яка підтверджує безпосередньої його участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, натомість зазначає, що він перебував на бойовому чергуванні під час виконання бойових завдань з охорони та безпосереднього прикриття аеродрому. Як доказ надає бойовий наказ НОМЕР_3 бригади тактичної авіації №115 дск у якому зазначено про те, що для безпосереднього виконання бойових (спеціальних) завдань, досягнення мети з охорони, оборони та безпосереднього прикриття аеродрому….. та з метою своєчасного реагування на загрози і недопущення завдання противником ударів по об`єктам військової інфраструктури Повітряних Сил Збройних Сил України із застосування БПЛА, дій за сигналом АРБА01515, вогневого ураження повітряних цілей в системі наземної охорони та оборони організувати цілодобове несення служби та визначити у складі, зокрема капітана ОСОБА_2 (а.с.22).
Водночас, існування вказаного наказу не є належним підтвердженням безпосередньої участі позивача у заходах безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, що може бути підтверджено довідкою про безпосередню його участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Так, наказ про виконання бойового завдання є лише вказівка про необхідність виконання певних обсягів завдань, натомість підтвердження реального їх виконання є підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Причинний зв`язок про те, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини має бути підтвердженим, що таке захворювання мало місце саме під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Своєю чергою Центральна ВЛК прийняла рішення про відсутність для зміни причинного зв`язку немає.
Пунктом 3.4 розділу 3 глави І Положення № 402 обумовлено, що у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
Отже, Центральна ВЛК дотрималась процедури перегляду причинно-наслідкового зв`язку захворювань позивача та прийняла Рішення залишення без змін у формулюванні: «Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби», підтвердивши причинний зв`язок захворювань капітана у відставці ОСОБА_1 , який був встановлений свідоцтвом від 23.05.2024 та Витягом 18РВЛК від 22.11.2024. 
Апеляційний суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не позбавлений права надати лікарям ВЛК усіх рівнів не лише медичні документи, що свідчать про наявність у позивача захворювань, а й належним документів про підтвердження виникнення захворювання саме під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Водночас, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність в межах дотримання процедури прийняття таких, що і було зроблено апеляційним судом.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суб`єктом владних повноважень на підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Наведеним критеріям рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Підсумовуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України №2025/0901/1902/2028-3 від 01.09.2025 року відповідає критеріям статті 2 КАС України, отже прийнята у межах та на підставі повноважень, встановлених законодавством.
У зв`язку із зазначеним, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до викладеного, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Перерозподіл судових витрат не проводиться.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до частини 5 статті 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі №400/11848/25 скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (Код ЄРДПОУ: 08356179).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча-суддя Г.П.Казанчук

Суддя Ю.М.Градовський

Суддя О.В.Єщенко