РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року 	справа № 580/14297/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про оскарження відмови у призначенні групи інвалідності,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико - соціальної експертної комісії Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 22.07.2025 номер ЦО-17950 прийняте щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
- зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» внести до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи інформацію про скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико - соціальної експертної комісії Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 22.07.2025 номер ЦО-17950 прийнятого щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області поновити з 15.08.2025 року пенсійні виплати за другою групою інвалідності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). 
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач за відсутності достатніх правових підстав провів перевірку встановлення позивачу інвалідності, оскільки відсутні будь-які процесуальні документи слідчого, прокурора, слідчого судді, правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, стосовно позивача, які би могли бути підставою для проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення Черкаської обласної МСЕК № 2 про встановлення позивачу II групи інвалідності.
Позивач вважає, що рішення про невизнання позивача інвалідом прийнято з порушенням вимог абз. 10 п. 13 Положення № 1317, а саме: без повідомлення позивача про переогляд рішення Черкаської обласної МСЕК № 2 про встановлення II групи інвалідності; без повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень. Позивач не був заслуханий з приводу стану його здоров`я як на момент прийняття рішення МСЕК так і спірного рішення експертної команди, відповідно оскаржуване рішення прийнято відповідачем без забезпечення права позивача на участь в адміністративному провадженні, передбаченого Законом України «Про адміністративну процедуру».
У відзиві на адміністративний позов відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що прийняття рішення органами Пенсійного фонду України про призначення/припинення виплати пенсії по інвалідності є похідним від наявності/відсутності у особи інвалідності, підтвердженої органами медико-соціальної експертизи та результатами оцінювання повсякденного функціонування особи. Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи позивача є чинним, а тому підлягає обов`язковому застосуванню. У випадку надходження інших документів про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності позивачу, рішення щодо поновлення пенсії по інвалідності буде переглянуто у порядку, визначеному законодавством.
Відповідачем – Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішення щодо позивача стала постанова слідчого у кримінальному провадженні №62024000000000923 від 21.10.2024, яка надіслана листом Державного бюро розслідувань від 31.01.2025.
Відповідач зазначив, що під час перевірки справи позивача відповідачем встановлено, що ІІ група інвалідності, загальне захворювання, встановлена необґрунтовано та не відповідає чинному законодавству тому, що ступінь функціональних порушень та обмежень життєдіяльності відповідає критеріям встановлення ІІІ групи інвалідності.
Відповідач звернув увагу, що участь особи необхідна лише у разі, якщо у ЦМСЕК МОЗ буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи або якщо у ЦМСЕК МОЗ є сумніви щодо визначення групи інвалідності. Відповідачу доручено перевірити обґрунтованість експертного рішення саме на підставі документів, які містяться у матеріалах медико-експертної справи позивача
На підставі наведеного відповідач вважає, що не допустив порушення процедури перевірки рішення про встановлення позивачу інвалідності.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI “Перехідні положення” Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній (их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , рішенням Черкаської обласної МСЕК № 2 від 14.09.2016 встановлено II групу інвалідності внаслідок загального захворювання, безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААФ № 531234 від 14.09.2016.
Відповідно до інформації, вказаної у витязі з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 22.07.2025 №ЦО-17950, виданого Центром функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», позивачу з 22.07.2025 скасовано групу інвалідності, яка встановлена 14.09.2016. Цим самим рішенням визначено, що ступінь функціональних порушень та обмежень життєдіяльності відповідає критеріям встановлення ІІІ групи інвалідності, загальне захворювання, терміном на 1 рік, з 26.07.2016 по 01.08.2017. 
Згідно відомостей, які містяться в протоколі про перерахунок пенсії позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 03.12.2025, на підставі вказаного рішення МСЕК від 22.07.2025 позивачу здійснено перерахунок пенсії. Пенсію нараховано на період встановлення інвалідності з 26.07.2016 по 01.08.2017 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з ч. 19 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон № 875-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно зі ст. 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
На підставі ч. 2 ст. 6 Закону № 875-ХІІ громадянин має право оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю в адміністративному порядку відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.
Суд зауважує, що п. 2 розділу II Прикінцеві та перехідні Закону України від 19.12.2024 № 4170-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” у положення установлено, що:
особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності;
документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є:
видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України “Про військовий обов`язок та військову службу” та “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування;
особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування особи за власним бажанням (за зверненням опікуна - у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності).
Згідно з пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №4170-IX повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України припиняються 31 грудня 2024 року.
З моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи розгляд направлень на медико-соціальні експертні комісії, що не завершений до моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій, припиняється зазначеними комісіями; розгляд зазначених направлень здійснюється експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до цього Закону та Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Постановою від 15 листопада 2024 р. № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” Кабінет Міністрів України затвердив Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі – Положення № 1338), Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі – Порядок № 1338) та у пункті 3 установив, зокрема, що з моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи: перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Згідно з пунктами 6, 7 Положення № 1338 оцінювання проводиться:
Центром оцінювання функціонального стану особи;
експертними командами, сформованими на базі закладів охорони здоров`я.
Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Відповідно до пп. 2 п. 8 Порядку № 1338 Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Згідно з пунктом 51 Порядку № 1338 Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді;
за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Порядок здійснення моніторингу оцінювання повсякденного функціонування особи затверджується МОЗ.
До складу робочих груп з моніторингу за їх згодою можуть входити медичні працівники, представники територіальних органів (підрозділів) Пенсійного фонду України, Національної поліції, Державного бюро розслідувань, СБУ, Національного антикорупційного бюро, громадських об`єднань, які провадять діяльність у сфері запобігання та/або протидії корупції.
Робоча група з моніторингу:
здійснює моніторинг рішень, прийнятих експертними командами та медико-соціальними експертними комісіями, які провадили діяльність у межах відповідного регіону;
формує запити до Центру оцінювання функціонального стану особи щодо перевірки обґрунтованості рішень, що підлягають моніторингу, у разі виявлення ознак систематичного необґрунтованого прийняття рішень окремими експертними командами та/або медико-соціальними експертними комісіями.
Членам робочих груп з моніторингу забезпечується доступ до інформації про рішення, прийняті експертними командами та медико-соціальними експертними комісіями (без зазначення наявних у таких рішеннях персональних даних осіб, яким проведено оцінювання, та осіб, які входять до складу відповідних експертних команд та комісій).
За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 875-ХІІ громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю.
З наведених законодавчих приписів слідує висновок, що особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності, а документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є зокрема видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Установою, уповноваженою проводити перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих медико-соціальними експертними комісіями, є Центр оцінювання функціонального стану особи.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 № 2022 “Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану” визначено покласти права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на Державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”.
У відповідності до пункту 51 Порядку № 1338 Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями:
на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді;
за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу);
за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи.
Суд врахував, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі № 280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Зі змісту оскарженого рішення в п.9 вбачається наступна підстава для його прийняття: «Після ретельного вивчення наданої документації, експертною командою прийнято рішення: анатомо-функціональні порушення не відповідають критеріям встановлення ІІ групи інвалідності, загальне захворювання, безтерміново. Рішення експертної команди: анатомо-функціональні порушення, зазначені в медико-експертній справі, відповідають критеріям встановлення ІІІ групи інвалідності, загальне захворювання, терміном на 1 рік, з 26.07.2016р. по 01.08.2017 р. Попереднє рішення МСЕК не обґрунтоване. Підстава «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності» затверджені постановою Кабміна Укаїни № 1317 від 03.12.2009р., «Інструкція про встановлення груп інвалідності» затверджена наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011р.». Однак, в рішенні не конкретизовано які саме анатомо-функціональні порушення свідчать про відсутність підстав для встановлення інвалідності. Також не зазначено яким саме нормам законодавства (стаття, пункт, підпункт) не відповідає рішення МСЕК про встановлення позивачу інвалідності.
Не надаючи оцінку встановленим позивачу діагнозам, суд враховує, що оскаржене рішення взагалі не містить посилань на відповідні медичні діагнози позивача. 
Більш того, згідно відомостей, які містяться в листі Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» №56-23(08)151 від 12.05.2025, на засіданні комісії ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» 26.10.2020 на виконання вимоги Генеральної прокуратури проведено перевірку медичних документів працівників прокуратури Черкаської області, зокрема ОСОБА_1 , 1987 р.н., з метою визначення дотримання вимог законодавства при встановленні групи інвалідності. За результатами проведеного комісією ДЗ «ЦМСЕК МОЗ України» ретельного вивчення документів, представлених в медико-експертній справі, визначено, що рішення Черкаської обласної МСЕК № 2 від 14.09.2016 про встановлення ОСОБА_1 ІІ (другої) групи інвалідності за загальним захворюванням, безтерміново, прийняте відповідно до чинного законодавства. Результати перевірки оформлені протоколом від 26.10.2020 № 53, виписка з якого міститься в матеріалах справи.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд встановив, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки відповідачем 1 не визначено конкретних підстав прийнятого рішення.
Одночасно суд відхиляє посилання позивача на відсутність правових підстав для призначення перевірки правомірності призначення інвалідності, оскільки невмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень є самостійною підставою для скасування такого рішення.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спірне рішення є протиправним.
Щодо вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відновити позивачу виплату пенсії по інвалідності, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Згідно з частиною 2 вказаної статті у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
За приписами частини 3 статті 35 Закону № 1058-IV у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності. Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах. Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Частиною 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
В розумінні п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Оскільки припинення виплати позивачу пенсії здійснено на підставі оскарженого рішення відповідача, яке визнано судом незаконним, тому позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання відновити виплату пенсії, є похідними від попередніх, та відповідно, підлягають задоволенню.
Щодо вимог про внесення до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи інформацію про скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, суд вважає за необхідне зазначити, що ці вимоги є передчасними, оскільки скасування оскарженого рішення відповідача є підставою для внесення відповідних відомостей до відповідної системи. 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд – 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонального особи від 22.07.2025 №ЦО-17950, прийняте Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського буд. 1-А, код ЄДРПОУ 03191673) про невизнання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), особою з інвалідністю та скасування II групи інвалідності з 22.07.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) поновити з 15.08.2025 виплату пенсії за другою групою інвалідності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
В задоволенні інших позовних вимог – відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського буд. 1-А, код ЄДРПОУ 03191673) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду. 

Суддя 	Валентин ГАРАЩЕНКО