ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1049/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАНОМ УКРАЇНА" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРИДА ЕЛЕКТРИК ДНІПРО" 
про стягнення боргу договором позики або поворотної фінансової допомоги 

Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін 

СУТЬ СПОРУ:
Позивач просить стягнути з Відповідача борг за Договором №02/09/24-1 поворотної безпроцентної фінансової позики від 02.09.2024р. 300 00,00 грн. і пеню 15 279,45 грн., та основний борг за Договором №01/10/24-1 поворотної безпроцентної фінансової позики від 01.10.2024р. 1 000 000,00 та пеню 50 931,51 грн.
Господарський суд Дніпропетровської області 09.03.2026 відкрив провадження у справі №904/1049/26 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом запропоновано Відповідачеві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.
Враховуючи, що Відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи (доставлена 09.03.2026 о 15:39), що не позбавляє його права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Відтак, Відповідач є обізнаними про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа. 
Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 09.03.2026, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
02.09.2024 Позивач (Позикодавець) та Відповідач (Позичальник) уклали Договір №01/09/24-1 поворотної безпроцентної допомоги (далі Договір), за п. 1.1, якого Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної безпроцентної фінансової допомоги у розмірі передбаченому в п.2.1 цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.
Відповідно до умов Договору № 01/09/24-1:
2.1. Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 2 500 000,00 грн.
2.2. Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.
2.3. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем у повному розмірі. Фінансова допомога надається строком до 31 грудня 2024 року.
3.1. Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю всю суму отриманої фінансової допомоги до дати, яка визначена в п. 2.3. цього Договору.
3.4. Поворотна фінансова допомога вважається повернутою з дати остаточного перерахування коштів, що позичалися, на поточний рахунок Позикодавця.
5.2. В разі прострочення строку повернення позички , позичальник сплачує позичкодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від загальної вартості невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу.
5.3. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, яке відбулося під час дії Договору.
Додатковою угодою № 1 від 23.12.2024 до Договору № 02/09/24-1 Сторони погодили пункт 2.3. Договору змінити та викласти його в наступній редакції:
"п.2.3. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем у повному розмірі. Фінансова допомога надається строком до 31 грудня 2025 року. Позикодавець по закінченню терміну позики повертає фінансову допомогу без письмової вимоги зі сторони Позикодавця". Всі інші положення Договору залишаються без змін.
На виконання умов Договору Позивач перерахував Відповідачеві фінансову допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією № 167945 від 02.09.2024 на суму 2 500 000,00 грн.
01.10.2024 Позивач (Позикодавець) та Відповідач (Позичальник) уклали Договір № 01/10/24-1 поворотної безпроцентної допомоги (далі Договір -2), за п. 1.1, якого Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної безпроцентної фінансової допомоги у розмірі передбаченому в п.2.1 цього Договору, а Позичальник зобов`язується повернути надану поворотну фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.
Відповідно до умов Договору № 01/10/24-1:
2.1. Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон грн. 00 коп.).
2.2. Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.
2.3. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем у повному розмірі. Фінансова допомога надається строком до 31 грудня 2024 року.
3.1. Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю всю суму отриманої фінансової допомоги до дати, яка визначена в п. 2.3. цього Договору.
3.4. Поворотна фінансова допомога вважається повернутою з дати остаточного перерахування коштів, що позичалися, на поточний рахунок Позикодавця.
5.2. В разі прострочення строку повернення позички , позичальник сплачує позичкодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від загальної вартості невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу.
5.3. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, яке відбулося під час дії Договору.
Додатковою угодою № 1 від 23.12.2024 до Договору № 01/10/24-1 Сторони погодили пункт 2.3. Договору змінити та викласти його в наступній редакції:
"п.2.3. Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем у повному розмірі. Фінансова допомога надається строком до 31 грудня 2025 року. Позикодавець по закінченню терміну позики повертає фінансову допомогу без письмової вимоги зі сторони Позикодавця". Всі інші положення Договору залишаються без змін.
На виконання умов Договору -2 Позивач перерахував Відповідачеві фінансову допомогу, що підтверджується платіжною інструкцією № 168200 від 01.10.2024 на суму 1 000 000,00 грн.
За твердженнями Позивача, не спростованими Відповідачем, останній договірні зобов`язання виконав частково, фінансову допомогу повернув частково, у зв`язку з чим, за ним обліковується борг у розмірі 300 000,00 грн. за Договором та 1 000 000,00 грн. за Договором -2.
З посиланням на п. 5.2 Договорів на борг Відповідача Позивач нарахував 15 279,45 грн. пені за Договором та 50 931,51 грн. пені за Договором -2 за період з 01.01.2026 по 02.03.2026.
Наведене стало причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.
Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами зобов`язань за укладеними Договорами, обґрунтованість стягуваних сум.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач відзив на позов, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми суду не надав, доводи Позивача не заперечував і не спростував. 
Перевіривши доводи і докази додані до матеріалів справи, суд погоджується з Позивачем. 
Беручи до уваги надані докази (Договори, додаткові угоди, платіжні інструкції, банківські виписки), відсутність заперечень Відповідача щодо наявності боргу, суд вважає, що Позивач вжив необхідних заходів для належного виконання умов Договору, у зв`язку з чим строк повернення фінансової допомоги настав, основний борг підлягає стягненню.
Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", суд встановив, що розрахунки пені проведено правильно. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення належить 300 00,00 грн. за Договором №02/09/24-1 поворотної безпроцентної фінансової позики від 02.09.2024 р. та пеня у розмірі 15 279,45 грн. за період з 01.01.2026 по 02.03.2026, 1 000 000,00 грн. основного боргу за Договором №01/10/24-1 поворотної безпроцентної фінансової позики від 01.10.2024 р. та пеня у розмірі 50 931, 51 грн. за період з 01.01.2026 по 02.03.2026.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 20 493,16 грн. згідно з платіжною інструкцією № 575 від 03.03.2026.
Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через систему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 16 394,53 грн (1 366 210,96*1,5% * коефіцієнт 0,8).
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
За таких обставин, Позивач вніс судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 4098,63 грн.
Судовий збір в розмірі 4098,63 грн. може бути повернуто Позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача, виходячи з положень ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Разом з тим, Господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".
Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до зазначеного порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.
Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАВРИДА ЕЛЕКТРИК ДНІПРО" (49000, м. Дніпро, пр. Карла Маркса, будинок 76-А, кв. 105, код 32131293) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАНОМ УКРАЇНА" (04112, м. Київ, вул. Парково - Сирецька, 9, кв.73, код 36856796) 1 300 000,00 грн 00 коп. – заборгованості, 15 279 грн. 45 коп. – пені, 50 931 грн 51 коп. - пені, 16 394 грн. 53 коп.   - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України. 

Суддя С.Г. Юзіков