Справа № 496/285/25
Провадження № 1-кп/496/59/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року  Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю:
секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Саратського району Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 16.10.2024, приблизно о 19 годині 30 хвилині, більш точний не встановлений, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух зі швидкістю приблизно 80 км/год, по автодорозі в об`їзд міста Одеса зі сторони вулиці Грушевського села Усатове, Одеського району Одеської області в бік СП «2 стовпи», яка має чотири смуги для руху транспортних засобів, по дві в кожному напрямку, разом із пасажиром неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні зліва, за водієм. В цей час, ОСОБА_4 маючи реальну і об`єктивну можливість бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, вибрати безпечну швидкість руху в установлених межах з урахуванням дорожньої обстановки, а також особливостей місцевості та конфігурації проїзної частини, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: п. 10.1- «Перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною прямку руху водій повинен переконатися, що це є безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»1.12.2 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видомості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах відомості дороги» п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку а також особливості вантажу, що перевозиться, і ста транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.9 (б) - «водієві забороняється перевищувати швидкість, зазначену 6 пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дроги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31» діючи з необережності, був неуважним, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, в установлених межах безпечної швидкості, обрав швидкість руху керованого транспортного засобу, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість їй постійно контролювати рух ним, допустив з`їзд з дороги керованого ним автомобіля
«BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі проїзної частини на узбіччя де стався наїзд на стовп, розташований прямо по ходу руху автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_5 заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої лонної кістки без зміщення уламків, забій м`яких тканин правої сідниці, які згідно п.п.2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п. 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 .
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Пояснив, що потерпілій та її батькам повністю відшкодував всі витрати за лікування та вони не мають до нього претензій.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України – порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття. 
Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, за місце проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, позицію потерпілої і її законного представника, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не виявлено, та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.1 ст.286 КК України, у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого, без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав обрання відносно нього запобіжного заходу.
Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст.124 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Речові докази підлягають поверненню за належністю користувачу.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 371-373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання  ОСОБА_4  з випробуванням на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Згідно з ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01.07. 2026 року, а згідно з ч. 3 ст. 55 КК України, строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.
Стягнути з  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у загальній сумі 10795,02 грн. за проведення експертиз.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 21.10.2024 року по справі №496/6791/24 провадження№ 1-кс/496/2374/24 – скасувати.
Речовий доказ: автомобіль марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 – повернути користувачу ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1