Справа № 569/20733/24

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
24 квітня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Наумов С.В., з участю представника Рівненської митниці Державної митної служби України Ярмолюка І.М., розглянувши матеріали про порушення митних правил, які надійшли з Рівненської митниці Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Глобалмаркет», - за ст. 485 МК України,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил № 0144/20400/24 від 10.10.2024 встановлено, що на підставі зовнішньоекономічного договору №090921/2021 від 09.09.2021, укладеного між фірмою «ACERIUS INVESTMENTS LIMITED» (Cyprus, Nicosia 1075, Chytron,1) в особі директора Vasyl Hromyk та ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405, Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22-А) в особі директора ОСОБА_1 до Рівненської митниці подано 3 митні декларації щодо ввезення транспортних засобів, зокрема: 
- «сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення - марка - VOLVO- модель – FH - ідентифікаційний номер шасі - НОМЕР_2 »; 
- «легковий автомобіль - марка - PEUGEOT- модель - 3008- номер кузова - НОМЕР_3 »; 
- «сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального призначення. - марка – VOLVO - модель - FM SERIES - ідентифікаційний номер шасі - НОМЕР_4 ».
Для переміщення через митний кордон України даних транспортних засобів на підставі договору доручення на декларування та митне оформлення №10/21 від 10.09.2021, укладеного між ТОВ «МІ-7» та ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405), декларантом ТОВ «МІ-7» в Рівненську митницю подавалися попередні митні декларації типу ІМ40ЕЕ №№UA204000/2022/908117 від 15.02.2022; UA204000/2022/907482 від 11.02.2022; UA204000/2022/909080 від 18.02.2022.
З метою митного оформлення та випуску у вільний обіг вищезазначених транспортних засобів декларант ТОВ «МІ – 7» (код ЄДРПОУ 42770591) ОСОБА_2 в Рівненську митницю подав митні декларації типу ІМ40ДЕ UA204020/2022/212345 від 22.04.2022; UA204080/2022/007336 від 06.05.2022; UA204020/2022/217702 від 13.05.2022.
До митного оформлення транспортних засобів подавалися товаросупровідні документи: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, документи купівлі-продажу (invoice) та сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AS 0244574 від 15.02.2022; PL/MF/AS 0244582 від 11.02.2022; PL/MF/AS 0244588 від 18.02.2022. 
Дані сертифікати подані з метою застосування преференції за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).
Митними органами України проведено перевірку щодо автентичності та правильності вищезазначених сертифікатів з перевезення товарів EUR.1, шляхом направлення відповідного запиту до уповноваженого органу Республіки Польща.
Уповноважений орган Республіки Польща листом від 16.06.2024 (доведено листом Держмитслужби від 21.06.2024 №15/15-03-/7/3349) повідомив, що сертифікати з перевезення товарів EUR.1№№ PL/MF/AS 0244574 від 15.02.2022; PL/MF/AS 0244582 від 11.02.2022; PL/MF/AS 0244588 від 18.02.2022 не були підтверджені митницею в Кельце та Стараховіце. 
Таким чином, товари, на які поширюється дія цих сертифікатів, не підпадають під пільговий режим.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також, забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Згідно з підпунктом 6.2 договору доручення на декларування та митне оформлення товарів №10/21 від 10.09.2021, укладеного між ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405) (Замовник) та ТОВ «МІ-7» (код ЄДРПОУ 42770591) (Виконавець), Замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих ним документах виконавцю та органам ДФС України.
Отже, під час митного оформлення товарів у Рівненській митниці посадовими особами ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405), подавалися сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AS 0244574 від 15.02.2022; PL/MF/AS 0244582 від 11.02.2022; PL/MF/AS 0244588 від 18.02.2022, що містять неправдиві відомості стосовно преференційного походження автомобілів.
Таким чином, товари, митне оформлення яких здійснено за вищезазначеними митними деклараціями ІМ40ДЕ не можуть бути визнані такими, що мають преференційне походження з Європейського Союзу, та відповідно не мають права на тарифну преференцію за кодом «410».
Проведеним розрахунком (службова записка управління контролю та адміністрування митних платежів від 29.08.2024 №15/15-01/6452) встановлено, що вказані дії призвели до незаконного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 92 932,39 грн., в.ч. мито - 77443,66 грн., ПДВ - 15488,73 грн.
Статтею 74 МК України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.
Частиною 1 ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до п.1, п.3 та п.4 ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 
- здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; 
- надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;
- у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х Митного кодексу України.
Відповідно до граф 8, 9 митних декларацій ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405) є одержувачем і особою, відповідальною за фінансове регулювання.
Згідно з ч. 2 ст. 459 та пп. 7, 43 ст. 4 МК України, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства – керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. 
Відповідно до ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами.
Згідно з інформацією, наявною в ІКС «Податковий блок» встановлено, що на час митного оформлення товарів за вищевказаними митними деклараціями, директором ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405) значиться ОСОБА_1 .
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , директор ТОВ «Глобалмаркет» (код ЄДРПОУ 43521405), з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, надав митним органам України документи (сертифікати з перевезення товарів EUR.1 №№ PL/MF/AS 0244574 від 15.02.2022; PL/MF/AS 0244582 від 11.02.2022; PL/MF/AS 0244588 від 18.02.2022, що не є автентичними і не були легалізовані польськими митними органами, а товари, на які поширюється дія цих сертифікатів, не підпадають під пільговий режим (преференційне походження автомобілів з країн ЄС). Чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.
Вказаними діями громадянин ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 485 МК України.
Представник Рівненської митниці Ярмолюк І.М. в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил № 0144/20400/24 від 10.10.2024, просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та застосувати стягнення, передбачене санкцією ст. 485 МК України, а саме штраф в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Також заявив клопотання про врахування обтяжуючих обставин, в якому зазначив, що згідно з Автоматизованою системою митного оформлення (АСМО Інспектор) встановлено, що громадянин ОСОБА_1 є систематичним порушником митного законодавства та за період 2021-2026 років відносно останнього складено 65 протоколів за порушення митних правил, передбачене ст. 483, 485 МК України. Крім того, ТУ БЕБ у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 42024030000000033 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 212 КК України по факту ухилення від сплати митних платежів ТОВ «Глобалмаркет».
ОСОБА_1 та його захисники – адвокати Кінах Я.В., Немченко Л.А. в судове засідання не з`явились. Від адвоката Кінах Я.В. надійшли письмові заперечення, згідно яких ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України не визнає. Просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити. Від адвоката Немченко Л.А. надійшла заява, в якій вона письмові заперечення подані адвокатом Кінах Я.В. підтримала, просила суд розглянути справу без її участі та провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони захисту.
Суд, заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи та письмові заперечення, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.
Відповідно до п. 3.2. Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 р. №651, відомості, заявлені у митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» (із змінами і доповненнями) визнано, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. 
Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
За положеннями ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.
Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) – це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно ст. 280 КУпАП – орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясували інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що обов`язком суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є встановлення факту вчинення особою щодо якої розглядаються матеріали діяння, що підпадає під кваліфікацію адміністративного правопорушення та встановлення вини в діях даної особи.
Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто вчинення дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу, як підстави до для переміщення документу, що містить неправдиві відомості. 
У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0144/20400/24 від 10.10.2024, службовою запискою головного державного інспектора оперативного відділу Управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил, відповіддю митних органів Республіки Польща та іншими матеріалами справи.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно санкції ст. 485 МК України за вчинення даного правопорушення, передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Постановою Любомильського районного суду Волинської області від 06.11.2025 у справі № 163/2199/25, протокол про порушення митних правил № 0273/UA205000/2025 щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України передано ТУ БЕБ у Волинській області для приєднання до кримінального провадження № 42024030000000033 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 212 КК України.
Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст. 485 МК України у виді штрафу в розмірі 150% несплаченої суми митних платежів, що становить 139 398,59 (сто тридцять дев`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн., (п`ятдесят дев`ять) коп.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" до стягнення з порушника підлягає судовий збір. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 467, 485 МК України, ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним в порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накласти на нього штраф в розмірі 150 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 139 398,59 (сто тридцять дев`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн., (п`ятдесят дев`ять) коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA458999980313191206000017527. Код класифікації доходів бюджету: 22030101.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов