Справа № 127/30610/25 
Провадження № 33/801/461/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Кізік Ганни Віталіївни на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2026 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1  визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, у відповідності до ст. 36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнено на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
Не погодившись з такою постановою суду, захисник  ОСОБА_1  – адвокат Кізік Г.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що у  ОСОБА_1 не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, наведених працівниками поліції. При цьому ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідного огляду, що підтверджується відеозаписами, які містяться в матеріалах справи.
Між тим, скаржник зауважує, що  ОСОБА_1 перебував у стані шоку через, як зазначає апелянт, необґрунтовані дії працівників поліції, які значною мірою зловживали службовим становищем. До того ж, адвокат Кізік Г.В. вважає, що надані суду докази підтверджують наявність провокації та тиску з боку працівників поліції, яка виразилась у схилянні ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду. Таким чином, захисник Смірнова М.Б. переконана, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
При цьому, разом із апеляційною скаргою захисник  ОСОБА_1  – адвокат Кізік Г.В. подала клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що в межах 10-тиденного строку, передбаченого КУпАП, на оскарження постанови суду першої інстанції, 27.03.2026 року було подано апеляційну скаргу, натомість 06.04.2026 року постановою Вінницького апеляційного суду таку скаргу було повернуто, оскільки повноваження адвоката Кізік Г.В. належним чином не підтверджені.
Водночас, одразу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, без зайвих зволікань, була повторно подана апеляційна скарга. Таким чином, скаржник вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2026 року пропущений із поважних причин та є всі підстави для поновлення такого строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому, необхідно взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, з яких видно, що вперше апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції була подана в межах 10-тиденного строку, передбаченого КУпАП, тому апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови необхідно задовольнити.
Водночас у судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Кізік Г.В. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.
Разом з тим, 05 травня 2026 року на адресу апеляційного суду від адвоката Кізік Г.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не може з`явитись до суду у визначений час, оскільки наразі хворіє.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Частиною 6 ст. 294 КУпАП передбачено, що неявка у судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Натомість, звертаючись до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, адвокатом Кізік Г.В. не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин неможливості ОСОБА_1  з`явитися в судове засідання, а відтак, клопотання захисника про відкладення судового засідання є необґрунтованим. Крім того, сам адвокат Кізік Г.В. без невідомих на те причин, самостійно в судове засідання не з`явилась.
З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кізік Г.В.
Апеляційний суд згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 22.09.2025 року о 21.54 год. у м. Вінниці, по вул. Гонти, буд. 24 керував транспортним засобом марки (моделі) «Citroen C4 Picasso», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя; від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №462129 від 22.09.2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (справа № 127/30610/25 а.с. 2).
Направленням на огляд до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.09.2025 року, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння водія  ОСОБА_1  (справа № 127/30610/25 а.с. 5).
Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Владислава Регуша від 22.09.2025 року, відповідно до якого 22.09.2025 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Citroen C4 Picasso», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився (справа № 127/30610/25 а.с. 7).
Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (справа № 127/30610/25 а.с. 8).
Також  12.10.2025 року о 15.23 год. водій ОСОБА_1 у м. Вінниці, по вул. Гетьмана Мазепи, буд. 2 керував транспортним засобом марки (моделі) «Citroen C4 Picasso», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови поведінка, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №481241 від 12.10.2025 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (справа № 127/32469/25 а.с. 2).
Направленням на огляд до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.10.2025 року, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння водія  ОСОБА_1  (справа № 127/32469/25 а.с. 4).
Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Владислава Регуша від 12.10.2025 року, відповідно до якого 12.10.2025 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Citroen C4 Picasso», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився (справа № 127/32469/25 а.с. 5).
Відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано вимоги працівників поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (справа № 127/32469/25 а.с. 6).
28.11.2025 року постановою суду першої інстанції справи про вчинення  ОСОБА_1  вказаних адміністративних правопорушень об`єднані в одне провадження, яким присвоєно єдиний унікальний номер № 127/30610/25.
Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За ч. ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За таких обставин та наведеного нормативно-правового регулювання вбачається, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у порушенні п. 2.5 ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи скаржника про те, що ознаки наркотичного сп`яніння, встановлені працівниками поліції, які стали підставою для вимоги про проведення відповідного огляду, не підтверджені жодним чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Саме цими положеннями керуються працівники поліції при встановленні у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявність таких ознак не є встановленням факту перебування особи в стані сп`яніння, а лише є підставою для проходження нею огляду у визначеному законом порядку. Саме проходженням такого огляду встановлюється факт наявності чи відсутності в організмі водія залишків алкогольних, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, правопорушник був зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку відповідний огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився.
З відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції чітко вбачається, що  ОСОБА_1  було двічі запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння: спершу після зупинки його транспортного засобу 22.09.2025 року та вдруге після зупинки 12.10.2025 року, у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, однак він відмовився пройти відповідні огляди у медичному закладі.
Після чого, працівниками поліції було складено протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що  ОСОБА_1  не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовуються наявними у справі доказами, зокрема з відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 470732 о 22:50 год. після зупинки транспортного засобу вперше 22.09.2025 року чітко вбачається, що працівник поліції запропонував  ОСОБА_1  пройти відповідний огляд. При цьому останній, виявляючи начебто згоду на проходження огляду, вказував, що йому потрібно додому та в нього немає часу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що із згаданого відеозапису можна встановити, що дії  ОСОБА_1  були направлені на створення обставин неможливості отримання результатів відповідного огляду. За наявності таких дій з боку  ОСОБА_1 , його згода (бажання) на проходження огляду, - нівелюються, а лише озвучування такої згоди за відсутності відповідних дій на її реалізацію свідчить про відмову від проходження огляду.
Також як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 467767, після зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 вдруге 12.10.2025 року, на пряме запитання поліцейського чи буде він проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 ствердно відповів, що не буде (16:01 год.).
Інформація, що міститься на відеозаписах, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, та, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Досліджені судом відеозаписи є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження. Ніяких ознак провокації на відмову від проходження огляду зі сторони працівників поліції не вбачається, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
При складанні протоколів про адміністративні правопорушення, порушень працівниками поліції допущено не було. Ніяких доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій тощо) апеляційному суду не надано.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколах про адміністративні правопорушення.
Таким чином, зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення  ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень матеріали справи не містять.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчинених правопорушень.
Отже, судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника  ОСОБА_1 – адвоката Кізік Ганни Віталіївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2026 року задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на оскарження вказаної постанови.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Кізік Ганни Віталіївни Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2026 року – без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. В. Ковальчук