Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

провадження №2/279/1049/26 
Справа № 279/474/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

12 травня 2026 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/474/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачки про відшкодування шкоди в якому вказала, що 31 жовтня 2025 року о 18-00 год. ОСОБА_2 в м. Коростень по вул. Грушевського 18, керуючи транспортним засобом "Фольксваген гольф 5 "д.н.з НОМЕР_1 , під час развороту на регульованому перехресті на зелений сигнал світлофора не надала перевагу в русі транспортному засобу "Ауді А4" д.н.з НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, який належить ОСОБА_1 . Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.16.6 Правил Дорвжнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 01 грудня 2025 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської областi була винесена постанова про визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, i накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що складає 850 грн.. На підставі технічного паспорту автомобіль "Ауді А4 "д.н.з. НОМЕР_2 належать їй на праві власностi. Відповiдно до рахунку - фактури №7564628 та акту здачі-приймання робіт № 7564628 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коєфіцієнту зносу становить 225878 грн.. Відповідно страхового вiдшкодування їй було сплачено 189 088,00 грн.. Діями відповiдача їй завдано моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що вона після пошкодження автамобіля знаходилася в емоційному пригніченому стані. Була позбавлена можливості користуватися автомобілем, що завдало їй суттєвих незручностей. В результаті пошкадження автомобіля, плани її на можливе використання автомобiля були зіпсовані. Моральну шкоду оцінює в сумі 30 000 грн.. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в сумi 36 790 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн., та судові Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якій вказала, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в страховій компанії ПАТ "HACK "ОРАНТА". Вказана обставина підтверджується яка самим позивачем в позовній заяві, так і копією договору ОСЦПВВНТЗ №230194986, відповідно до якого строк дії договору становить з 25.06.2025 року до 26.06.2026 року. При цьому, згідно п.8.2.2. вказаного договору, сума ліміту страхової виплати за шкоду заподіяну майну потерпілих осіб на одну потерпілу особу становить 250 000 грн. 00 коп. До позовної заяви долучено рахунок-фактуру №7564628 та акт здачі- приймання робіт (надання послуг) №7564628. Відповідно до даних документів, розмір матеріального збитку, яку було спричинено позивачу внаслідок ДТП, складає 225 878 грн. 00 коп., що є в межах страхових виплат. Тобто, позивач повинен був звернутись до страховика для відшкодування йому шкоди відповідно вказаних документів. Сторона відповідача не заперечує того факту, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем, знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну позивачу. Проте, з урахуванням того, що відповідач, застрахував свою цивільно-правову відповідальність в страховій компанії, то вимоги, щодо стягнення матеріальної шкоди, задоволенню не підлягають, оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди не перевищує встановленого полісом страхового ліміту за шкоду заподіяну майну. Отже, звернення відбулося до неналежного відповідача. Так, як вбачається з документів, які додано до позову, вбачається, що позивач у встановленому порядку звернувся до ПАТ "HACK "ОРАНТА" для отримання страхового відшкодування. Проте, з невідомих та незрозумілих відповідачу причин, позивач та страхова компанія узгодили суму відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ в розмірі 189 088 грн. 00 коп., що є меншим ніж розмір страхової виплати за договором. Так, у страховика ПАТ "HACK "ОРАНТА" виник обов`язок з виплати страхового відшкодування. Розмір шкоди, спричинений вказано ДТП, становить 225 878 грн. 00 коп., що не перевищує ліміт відповідальності страховика, який на момент ДТП становив 250 000 грн. 00 коп..             При вирішенні спору про стягнення матеріальної шкоди в межах страхового ліміту, належним відповідачем має бути саме страховик (страхова компанія), а не страхувальник.Ураховуючи наведені правові норми вважає, що позовна заява в частині стягнення матеріальної шкоди повинна бути залишена без задоволення.
Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.. 
Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про розмір завданої моральної шкоди саме в заявленому розмірі, позивачем до позовної заяви не додано. Відповідач не заперечує того, факту, що дійсно, внаслідок пошкодження в ДТП належного позивачу транспортного засобу, їй була спричинена моральна шкода. Водночас, вказану вимогу відповідач визнає частково та вважає, що враховуючи засади розумності та справедливості, стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 3000 грн.. Просила в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 36 790 грн. відмовити в повному обсязі, моральну шкоду задоволити в сумі 3000 грн..
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, який регулюється положеннями ст.22, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон). Ст.22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Порядок та умови відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені ст.1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана цим джерелом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) ним володіє. Згідно ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно — правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 зазначеного вище Закону страховик відповідає в межах обов`язкового ліміту відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого. Майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (правова позиція ВС в справі 359/2309/17). Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що ОСОБА_2 31.10.2025 року о 18-00 год. в м.Коростень, вулиця Грушевського 18, керуючи автомобілем "Фольксваген гольф 5" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час розвороту на регульованому перехресті на зелений сигнал світлофора не надала перевагу в русі транспортному засобу "Ауді А4" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.16.6 Правил Дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №752/6964/25 від 01.12.2025 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 гривень. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в НАСК "Оранта". Встановлено, що НАСК "Оранта" здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 189088 гривень, яка була узгоджена між ОСОБА_1 та НАСК "Оранта". Відповідно до рахунку-фактури №7564628 та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №7564628 про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля марки "Ауді А4" реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 225878 гривень. Позивач вважає, що різниця у розмірі шкоди та отриманого страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачка після пошкодження автамобіля знаходилася в емоційному пригніченому стані, була позбавлена можливості користуватися автомобілем, що завдало їй суттєвих незручностей. В результаті пошкодження автомобіля, плани її на можливе використання автомобiля були зіпсовані. Моральну шкоду оцінює в сумі 30 000 грн.. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до положень ст.36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із ст. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до п. 36.4 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право; на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, розмір матеріального збитку повністю покладається на страхову компанію, оскільки вона сплачує розмір завданого збитку і в межах розміру зазначеного ліміту, згідно полісу ОСЦПВВНТЗ 230194986 НАСК "Оранта" встановлено розмірі ліміту за шкоду заподіяну майну потерпілих осіб становить 250 00 грн.. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, вважає, що позивачем не обґрунтовано заявлені вимоги. Виходячи з того, що виплата страхового відшкодування страховою компанією в розмірі 189088 грн. позивачем не оскаржувалася, тобто погодилася з виплатою, не заперечувала проти її розміру, при цьому будь-яких зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля та визначення вартості завданого збитку позивачка не пред`являла, суд приходить до висновку про відмову в частині вимоги про стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивачкою не подано доказів того, що нею оспорювалась сума відшкодування, виплачена страховиком, чи мали місце обставини, за яких завдана шкода має відшкодовуватись безпосередньо її заподіювачем. Відповідно до ст.23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, характер та обсяг моральних страждань, перенесених позивачкою у зв`язку із пошкодженням майна, характер пошкодження майна, та можливістю користуватися автомобілем за належністю, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в розмірі 5000 грн.. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.993,1166,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 р. зі змінами, ст.22,36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 31961-ІV від 01.06.2004 р. зі змінами,

У Х В А Л И В :
У задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.
Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 99 (дев`яносто дев`ять) гривень 66 копійок понесених судових витрат.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання:   АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 . 

Суддя        Волкова Н.Я.