ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" квітня 2026 р. Справа№ 910/14540/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Бестаченко О.Л.
суддів: Скрипки І.М. 
Шаратова Ю.А. 

секретар судового засідання - Васильченко А.І.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 14.04.2026,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Родимівка"

на рішення Господарського суду міста Києва
від 12.02.2026
у справі № 910/14540/25 (суддя - Ярмак О.М.)
за позовом Акціонерного товариства "АСВІО БАНК"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Родимівка",
2. ОСОБА_1 ,
3. ОСОБА_2 ,
4. Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ АГРО",
про стягнення 631 251,29 грн,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "АСВІО БАНК" (далі за текстом - АТ "АСВІО БАНК", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДИМІВКА" (далі за текстом - ТОВ "Родимівка", відповідач 1), ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , відповідач 2), ОСОБА_2 (далі за текстом - ОСОБА_2 , відповідач 3), Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ АГРО" (далі за текстом - ТОВ "РІВНЕ АГРО", відповідач 4) з вимогою про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 000040/2024/КД від 12 листопада 2024 року у розмірі 631 251,29 грн, з яких: сума простроченого кредиту - 500 000,00 грн, сума прострочених процентів - 1,34 грн, сума простроченої комісії - 120 000,00 грн, штраф - 11 249,95 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 позов АТ "АСВІО БАНК" до ТОВ "Родимівка", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "РІВНЕ АГРО" про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 000040/2024/КД від 12 листопада 2024 року у розмірі 631 251,29 грн, з яких: сума простроченого кредиту - 500 000,00 грн, сума прострочених процентів - 1,34 грн, сума простроченої комісії - 120 000,00 грн, штраф - 11 249,95 грн задоволено повністю.
Присуджено до стягнення солідарно з ТОВ "Родимівка", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "РІВНЕ АГРО" на користь АТ "АСВІО БАНК" 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. заборгованості за кредитом, 1 (одну) грн. 34 коп. заборгованості по процентах, 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. заборгованості за комісію, 11 249 (одинадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн. 95 коп. штрафу, 9 468 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 77 коп. судового збору, 30 000 (тридцять тисяч) грн. витрат на професійну правову допомогу.
Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, в порушення норм закону та умов договору, не здійснили своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачені договором строки, тобто не виконали свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо солідарного стягнення 500 000,00 грн боргу за кредитом, 1,34 грн прострочених процентів та 120 000,00 грн простроченої комісії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначив, що позивачем було надано належні та допустимі докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи, у сумі 30 000,00 грн і розмір таких витрат є обґрунтованим, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Родимівка" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 в частині стягнення з відповідачів витрат на професійну правову допомогу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн, з ухваленням нового рішення про відмову в позову в цій частині. Судові витрати за результатом апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 покласти на позивача.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не встановлено обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору.
Скаржник стверджує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту понесення ним будь-яких витрат на правову допомогу, а заявлений ним розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру та є непропорційним до складності справи для адвоката і виконаних ним, виходячи з конкретних обставин справи, робіт.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Родимівка" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Бестаченко О.Л., суддів: Скрипки І.М., Шаратова Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 апеляційну скаргу ТОВ "Родимівка" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для подання до Північного апеляційного господарського суду доказів надсилання копії апеляційної скарги з доданими документами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
16.03.2026 до апеляційної інстанції через "Електронний суд" від представника ТОВ "Родимівка" - Протасова Сергія Володимировича надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано копію накладної № 0303500331545 про надсилання ОСОБА_2 листа з описом вкладення та копію накладної № 0303500331553 про надсилання ОСОБА_1 листа з описом вкладення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Родимівка" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25; призначено її до розгляду на 14.04.2026; витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14540/25.
09.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/14540/25.
03.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив АТ "АСВІО БАНК" на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Так у відзиві відповідач зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.
Інші учасники справи у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) своїм правом не скористалися, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Родимівка" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 не подали.
У судове засідання 14.04.2026 з`явився представник АТ "АСВІО БАНК", який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ТОВ "Родимівка", просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 залишити без змін.
У судове засідання 14.04.2026 інші учасники справи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги, що сторонам було надано всі процесуальні можливості для реалізації наданих законом прав та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Родимівка" підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу виходячи з наступних підстав.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).
Під час дослідження матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 27.01.2025 між АТ "АСВІО БАНК" (далі - банк/клієнт) та адвокатом Лисенком Віталієм Миколайовичем (далі - адвокат) було укладено Договір про надання правової допомоги №38 (далі за текстом - Договір). 
Відповідно до п. 1.1. Договору, адвокат зобов`язується надати клієнту, відповідно до умов договору та додаткових угод до нього, правову допомогу з питань захисту будь яких прав клієнта (без виключення), перед будь якими третіми особами, у всіх без виключення судах на території держави України, інших підприємствах, установах, організаціях, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. Гонорар (винагорода) є платою адвокату за надання правової допомоги та ніяким чином не пов`язані з передачею цих коштів будь яким третім особам. 
Відповідно до п. 1.2. Договору про надання правової допомоги обсяг правової допомоги, що накладається за цим Договором, визначається за домовленістю сторін з урахуванням характеру доручення клієнта і оформляється додатковою угодою. 
Відповідно до п. 3.1. Договору про надання правової допомоги за надання правової допомоги, що є предметом цього Договору, адвокату клієнтом сплачується винагорода у формі гонорару, розмір якого встановлюється за домовленістю сторін і оформляється додатковою угодою. Гонорар (винагорода) є платою адвоката за надання правової допомоги та ніяким чином не пов`язані з передачею цих коштів будь яким третім особам.
Відповідно до п. 3.2. Договору про надання правової допомоги гонорар сплачується у формі передоплати, готівкою в національній валюті у день підписання цього договору та/або додаткової угоди про встановлення розміру гонорару, які є підставою для розрахунку клієнта з адвокатом, або перерахуванням на картковий рахунок, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатковою угодою.
10.11.2025 року між АТ "АСВІО БАНК" та адвокатом Лисенком В.М. було укладено Додаткову угоду №92 (далі - Додаткова угода).
Згідно п. 2 Додаткової угоди адвокат зобов`язується здійснювати дослідження та аналіз Кредитного договору №000040/2024/КД від 12.11.2024, що був укладений між АТ "АСВІО БАНК" та ТОВ "РОДИМІВКА", договорів забезпечення та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості по договору. Аналіз судової практики та формування правової позиції, а також підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором №000040/2024/КД від 12.11.2024.
Згідно п. 3 Додаткової угоди вартість правової допомоги, що надається клієнту в межах справи за позовом АТ "АСВІО БАНК" до ТОВ "Родимівка", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "РІВНЕ АГРО" про визнання правочинів недійсними та припинення права власності на майно - становить 30 000,00 (тридцять тисяч) грн та сплачується клієнтом впродовж 30 календарних днів після ухвалення остаточного рішення у справі.
Відповідно до п. 5 Додаткової угоди правова допомога, що визначена п. 2 цієї Додаткової угоди вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
Апелянт стверджує, що ані договір про надання правової допомоги, ані додаткова угода до нього не містять порядку обчислення вартості правової допомоги адвоката Лисенка В.М. (фіксований або погодинний), де зазначено, що така вартість загалом становить 30 000,00 грн, та сплачується клієнтом впродовж 30 днів після ухвалення остаточного рішення по справі на картковий рахунок.
З таким твердженням суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.
Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.
Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
А отже, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - у разі фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом у наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість (однієї) години роботи того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору і привели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
А тому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм у оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Позивач, звертаючись до суду із заявою про відшкодування витрат, надав докази, що 27.11.2025 між АТ "АСВІО БАНК" та адвокатом Лисенко В.М. було підписано акт приймання-передачі правової допомоги, згідно якого АТ "АСВІО БАНК" прийнято надані послуги правової допомоги, що виконані на підставі п. 2 Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від адвоката Лисенка Віталія Миколайовича, а саме:
Здійснено дослідження та аналіз Кредитного договору №000040/2024/КД від 12.11.2024, договорів забезпечення та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості по договору. Аналіз судової практики та формування правової позиції, а також підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором №000040/2024/КД від 12.11.2024.
Крім того, у заяві про відшкодування витрат позивач надав наступний розрахунок наданих послуг, витраченого часу та вартості робіт:
- здійснення дослідження та аналіз Кредитного договору №000040/2024/КД від 12.11.2024, договорів забезпечення та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості по договору: 6 годин, вартість однієї години - 2 000,00 грн, загальна вартість 12 000,00 грн;
- аналіз судової практики та формування правової позиції: 2 години, вартість однієї години - 2 000,00 грн, загальна вартість - 4 000,00 грн;
- підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором №000040/2024/КД від 12.11.2024: 7 годин, вартість однієї години - 2 000,00 грн, загальна вартість 14 000,00 грн;
Всього витрачено часу - 15 годин на загальну суму 30 000,00 грн.
Відповідно до положень ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Суд першої інстанції зазначає, що відповідачі клопотання про зменшення заявлених вимог, заперечень та доказів щодо неспівмірності заявленого розміру витрат до суду не подали.
Однак, окрім цього у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи». За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. 
Суд першої інстанції у рішенні від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25, обмежившись посиланням на відсутність клопотання відповідачів про зменшення заявлених вимог та не дослідивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг та час, витрачений адвокатом, дійшов до висновку, що розмір таких витрат є обґрунтований до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та об`єктивно не проаналізував відповідність витрат вимогам ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України. 
Натомість апелянт стверджує, що не відповідають реальності посилання позивача на те, що дослідження кредитного договору та договорів поруки потребувало 6 годин часу, а підготовка шаблонної позовної заяви на 8 сторінок - 7 годин часу. Це вже не кажучи про те, що судова практика щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором і договором поруки є сталою, не мінялась багато років і на її вивчення адвокату, який систематично представляє інтереси банку, взагалі не потрібно часу, оскільки він і так вільно володіє такою практикою.
Колегія суддів, дослідивши обсяг та зміст наданої адвокатом професійної правничої допомоги в межах даної справи, оцінивши поведінку/дії/бездіяльність сторін, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, не погоджується з висновками господарського суду та вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн не є співмірними із фактично наданим обсягом правничої допомоги. Так, апеляційний суд з огляду на об`єм матеріалів справи вважає, що здійснення дослідження та аналізу Кредитного договору №000040/2024/КД від 12.11.2024, договорів забезпечення та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості по договору, протягом 6 годин не відповідає критерію реальності. Судова практика у даній категорії справ є сталою, тому необхідність її аналізу та формування правової позиції для кваліфікованого фахівця протягом 2 годин є очевидно необґрунтованою. 
Надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат та враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає неспівмірною суму у розмірі 30 000,00 грн із фактично наданим обсягом правничої допомоги у господарському суді першої інстанції. На думку апеляційного суду, співмірним та обґрунтованим у даній справі є розмір витрат на правову допомогу - 22 000,00 грн, виходячи з критеріїв розрахунку, заявлених позивачем у заяві про розподіл судових витрат, обґрунтованим є показник витраченого часу в 11 годин (здійснення дослідження та аналізу Кредитного договору №000040/2024/КД від 12.11.2024, договорів забезпечення та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості по договору - 3 год; аналіз судової практики та формування правової позиції - 1 год).
В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не залежить від оплати таких послуг.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ "Родимівка", скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 в частині щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення в цій частині нового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача 22 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Родимівка" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 задовольнити частково
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2026 у справі № 910/14540/25 скасувати частково щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
3. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДИМІВКА" (01024, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 9/2 інше приміщення 18, код 44502760), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ АГРО" (01024, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 9/2 інше приміщення 18, код 43137780) на користь Акціонерного товариства "АСВІО БАНК" (14000, місто Чернігів, вулиця Преображенська, будинок 2, код 09809192) 22 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
4. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в порядку і строки встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 28.04.2026. 

Головуючий суддя О.Л. Бестаченко 

Судді І.М. Скрипка

Ю.А. Шаратов