Провадження № 2/641/2081/2026 	Справа № 644/579/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 червня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі: 
 
головуючого судді - Щепелевої Г.М,
 
секретар судового засідання - Масалова М.Є.,
 
представника позивача – Левицької А.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/579/26 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Стислий зміст заявлених вимог 
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» через систему «Електронний суд» звернулося до Індустріального районного суду міста Харкова з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.11.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 4873033, за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 7000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до договору проценти за користування кредитом: 2625.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. 26.01.2022 було укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4873033. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4873033. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4873033. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4873033. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за договором, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 42105,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 7000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 33775,00 грн.; заборгованість за комісіями - 1330.00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних -0.00 грн.
06.11.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555159403801, за умовами якого позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 1000.00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована 800.00 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Стандартна процента ставка, фіксована 950.0 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України. 18.12.2023 було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555159403801. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555159403801. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за договором, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 2457,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 7000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 1457,68 грн.; заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних -0.00 грн. У зв`язку вище викладеним позивач звертається до суду з даним позовом.
Виклад позиції відповідача
11.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову з посиланням на незаконність нарахованої позивачем всупереч вимогам Закону України «Про споживче кредитування» комісії; нарахування відсотків поза межами строку дії договору; недоведеністю отримання відповідачем коштів; неналежним завіренням представником позивача електронних доказів та неспівмірність заявлених до стягнення витрат за правничу допомогу.
Додаткові пояснення у справі
12.03.2026 відповідач до суду надав додаткові письмові пояснення, в яких послався на наявність у нього пільг, передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що підтверджується рішенням від 17.04.2024 про визнання відповідача учасником бойових дій; витягом з наказу № 305 о/с від 22.05.2024, з якого вбачається, що відповідач проходив службу та був звільнений у зв`язку із пораненням та за станом здоров`я. Вказав на незаконність нарахування позивачем відсотків у період виконання відповідачем обов`язків із захисту Батьківщини. Окремо зазначив, що є особою із інвалідністю ІІ групи, у зв`язку із чим звільнений від сплати судового збору. 
Представником позивача 30.03.2026 до суду подані письмові пояснення в яких він вказав на ненадання відповідачем доказів про наявність у нього пільги, передбаченої п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка б діяла у період нарахування відсотків за кредитними договорами. Також зазначив, що нарахування відсотків за кредитним договором у 2023 році відповідачу не здійснювалося.
30.03.2026 представником позивача подана відповідь на відзив, в якій він зазначив, що довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в тому числі електронний підпис, зазначений в Договорах, є належним доказом вчинення позичальником підписання Договорів в електронній формі згідно вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цих Договорів Відповідач підтвердив, що він ознайомлений на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, вивчив зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цих Договорів, використавши при цьому одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення, надісланого на номер його телефону кредитодавцем для підтвердження підписання Договорів. З огляду на такі обставини, Відповідач був повністю ознайомлений з умовами Кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами Кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу. Тому доводи відповідача про те, що спірний правочин між сторонами не укладався, є безпідставними. Таким чином, представник вважає, що позивачем належним чином підтверджено факт укладення кредитного договору шляхом підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Узагальнюючи умови Договорів, вбачається погодження сторонами, що строк користування кредитом за відповідним Договором продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації Договорів, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням Договорів Відповідач погодився на зазначені умови. Таким чином, Кредиторами нараховано заборгованість відповідно до умов Договорів. Кредитні кошти Позичальник прийняв в повному обсязі, скориставшись ними у споживчих цілях. Окрім того, вказав, що заявлена до стягнення сума судових витрат позивача є співмірною зі складністю даної справою, зворотного Відповідачем не доведено.
02.04.2026 відповідачем через підсистему «Електронний суд» подані заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив, що позивачем не надано жодного належного доказу, який би підвереджував, що станом на листопад 2021 року номер телефону, на який за твердженням позивача направлені смс-повідомлення з метою укладення кредитних договорів, перебував у володінні відповідача.
16.04.2026 представником позивача до суду подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що згідно норм чинного законодавства та висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 12.06.2023 року у справі №263/3470/20, довідки платіжних організацій, які мають відповідні ліцензії на здійснення перерахування грошових коштів, є належними доказами видачі грошових коштів на виконання кредитних договорів у правовідносинах, що є предметом розгляду у даній справі. Тобто, позивачем було підтверджено позовні вимоги всіма необхідними, належними та достатніми доказами, в тому числі щодо факту видачі кредитних коштів, у зв`язку з чим позивач не вбачав необхідності заявляти клопотання про витребування виписки з банківського рахунку відповідача. Необхідність подання клопотання про витребування доказів у справі виникла у зв`язку із поданням відзиву на позов, в якому відповідач заперечив факт видачі кредитних коштів. Номер телефону, на який направлено одноразовий ідентифікатор, також може бути підтверджений даними з АТ "Універсал Банк".
17.04.2026 відповідачем через підсистему «Електронний суд» подані додаткові пояснення, в яких він визнав факти укладення договору позики № 555159403801 від 06.11.2021 з ТОВ «Київська торгово інвестиційна компанія» на суму 1 000,00 грн; договору про споживчий кредит № 4873033 від 01.11.2021 з ТОВ «Мілоан» на суму 7 000,00 грн. Зазначив, що предметом спору є виключно правомірність та розмір нарахованих складових заборгованості, та він готовий повернути фактично отримані кредитні кошти у розмірі 8 000,00 грн та законно нараховані відсотки в межах строку договорів. Наполягав на безпідставність посилань представника позивача на механізм автоматичної пролонгації за п.2.3.1.2 договору № 4873033. Навів розрахунок нарахованих відсотків за договором №4873033 (з урахуванням визнання судом часткової пролонгації) за 75 днів, за договором №555159403801 від 06.11.2021 за 26 днів. Зазначив, що комісія у розмірі 1330 грн. підлягає повному виключенню, оскільки суперечить ч. 2 ст. 12 Закону України «Про споживче страхування». Також просив суд застосувати наслідки нікчемності несправедливих умов Договору про споживчий кредит № 4873033 від 01.11.2021 та Договору позики № 555159403801 від 06.11.2021 в частині механізму автоматичної пролонгації строку дії договорів.
Інформація про рух цивільної справи. Пояснення в судовому засіданні
Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 27.01.2026 справу надіслано за підсудністю до Слобідського районного суду міста Харкова.
26.02.2026 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану справу передано до провадження судді Слобідського районного суду міста Харкова Щепелевої Г.М.
02.03.2026 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
10.03.2026 ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено у судове засідання. 
Ухвалою суду від 20.04.2026 клопотання представника позивача про поновлення строку та витребування доказів задоволено частково, поновлено представнику позивача строк для подання клопотання про витребування доказів, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, щодо видачі на ім`я відповідача банківської картки; доказів зарахування кредитних коштів; ідентифікаційних даних власника карток та повних номерів карток; щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою; інформацію чи знаходиться номер телефону, в анкетних даних відповідача. В задоволенні клопотання відповідача про зобов`язання позивача надати докази відмовлено.
08.05.2026 відповідачем до суду через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про витребування доказів: оригіналу або належним чином завіреної копії виписки по рахунку з поточного рахунку ТОВ «Мілоан».
01.06.2026 суд протокольною ухвалою постановив в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовити.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи. Зазначила, що відсотки за кредитним договорами були нараховані до лютого 2022 року до отримання відповідачем статусу військовослужбовця.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, з урахуванням того, що відповідач скористався правом на подання заяв по суті справи та додаткових пояснень, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами за відсутності відповідача.
01.06.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та згідно із ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк п`ять днів, тобто до 05.06.2026.
Норми права, якими керується суд при вирішенні спору
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Обставини, встановлені судом, мотиви суду щодо оцінки аргументів, наведених учасниками справи
Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №4873033 від 01.11.2021 
01.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 4873033.
Відповідно до п. 1.2 зазначеного сума кредиту становить 7000 грн.
Пунктами 1.3, 1.4 договору передбачено, що кредит надається строком на 15 днів з 01.11.2021, термін повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом 16.11.2021.
Згідно із п. 1.5.1. комісія за надання кредиту: 1330,00 грн.
Відповідно до п.1.5.2,1.5.3 договору про споживчий кредит, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду – 2625,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6 договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1 договору про споживчий кредит, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на картковий рахунок.
Пунктом 2.2.1 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору.
Як передбачено пунктом 2.2.2 кредитних договорів, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.
Згідно з п. 6.5 договору про споживчий кредит, цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Додатком №1 до договору про споживчий кредит є графік платежів за договором про споживчий кредит № 4873033 від 01.11.2021.
Додатком №2 до договору про споживчий кредит є паспорт споживчого кредиту № 4873033. 
Відповідно до даних, які містяться у довідці про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 4873033 від 01.11.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор R94206, час відправки ідентифікатора позичальнику 01.11.2021, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор: НОМЕР_1 .
Згідно із квитанцією ТОВ «ФК «Елаєнс» №fcac0795-c36a-4302-99be-9e3f89e6c781_637713772397060453, 01.11.2021 року було здійснено переказ коштів у розмірі 7000,00 грн., призначення: кошти згідно договору 4873033, отримувач - власник платіжної картки НОМЕР_2 .
Відповідно до інформації АТ «Універсал Банк» на ім?я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 , на рахунок 01.11.2021 зараховано платіж у сумі 7000 грн, що також підтверджується випискою по рахунку. Номер телефону, який знаходився в анкетних даних відповідача: НОМЕР_1 .
Отже, ТОВ «Мілоан» виконало умови кредитного договору.
Позивачем надано складений ТОВ «Мілоан» розрахунок заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит, яка станом на 15.01.2022 року становить суму 31955,00 грн, яка складається із: простроченого тіла 7000 грн, за відсотками 23625,00 рн., за комісією 1330 грн. 
Відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.
Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором, суд зазначає наступне.
26.01.2022 року було укладено договір факторингу №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4873033.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №26-01/2022-83 ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до відповідача на суму 31955,00 грн., з яких 7000 грн заборгованість за тілом кредиту, 23625,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, 1330,00 грн заборгованість по комісії.
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4873033 станом на дату початку розрахунку 26.01.2022 становить 31955,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 23625,00 грн заборгованість за відсотками, 1330,00 грн заборгованість по комісії; станом на дату розрахунку 10.01.2023 розмір заборгованості складає 42105,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 23625,00 грн заборгованість за відсотками, 1330,00 грн заборгованість по комісії. Нараховані відсотки у сумі 10150,00 грн згідно кредитного договору: дата початку нарахування 26.01.2022, дата кінця нарахування 23.02.2022 (включно), відсоткова ставка 5,0% денних. 
10.03.2023 року укладено договір про відступлення прав вимоги №10-03/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4873033.
Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до відповідача на суму 42105,00 грн., з яких 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 33775,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1330,00 грн заборгованість по комісії.
Як убачається з надано позивачем розрахунку заборгованості за Договором №4873033, станом на 28.08.2025 року у позичальника утворилась сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 42105,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33775,00 грн., заборгованість за комісією 1330,00 грн.
28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4873033.
Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» отримало право вимоги до відповідача на суму 42105,00 грн., з яких 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 33775,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 1330,00 грн заборгованість по комісії.
Як убачається з розрахунку заборгованості за Договором №4873033, станом на 08.01.2026 року у позичальника утворилась сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 42105,00 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 33775,00 грн., заборгованість за комісією 1330,00 грн.
На підставі наведених положень, а також враховуючи досліджені судом докази на підтвердження відступлення права вимоги за кредитним договором, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги ТОВ «Мілоан» до відповідача за кредитним договором № 4873033 від 01.11.2021 та набуття такого права ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979 цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Відповідно до вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту.
Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн.
Щодо розміру нарахованих відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 4873033, суд виходить з наступного.
Як убачається з умов договору про споживчий кредит від 01.11.2021 року сторони погодили, що кредит надається загальним строком на 15 днів із 01.11.2021 року до 16.11.2021 року.
Положеннями п. 2.3 Договору про споживчий кредит № 4873033 передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах.
Згідно п.2.3.1.1. Кредитного договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Відповідно до п. 2.3.1.2 Кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п.1.1.-1.6. та п. 2.4. цього Договору.
Таким чином, умовами Договору про споживчий кредит № 4873033 передбачено два випадки збільшення строку кредитування - за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів та на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування, а якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний пунктом 2.3.12 договору, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Отже, на підставі п. 2.3.1.2 строк договору було пролонговано ще на 60 днів, тобто до 15.01.2022. Відповідно до умов договором протягом вказаного строку відповідачу нараховано відсотки за стандартною (базова) процентною ставкою за користування кредитом, розмір становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
З наведеного вбачається, що підписанням договору про споживчий кредит № 4873033 від 01.11.2021 сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування відсотків та можливості продовження строку кредитування, отже нарахування відсотків за кредитним договором № 4873033 за період до 15.01.2022 в загальному розмірі 23625,00 грн є правомірним.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 4873033 від 01.11.2021, ТОВ «Вердикт капітал» здійснило нарахування відсотків на заборгованість відповідача за період з 26.01.2022 по 23.02.2022 у розмірі 10150,00 грн.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Суд установив, що сторони погодили надання кредиту в розмірі 7000 грн строком на 15 днів із зниженою процентною ставкою 2,5 % в день (за умови повернення коштів у встановлений строк) та 5,00 % в день (при неповерненні коштів у строк) та можливістю пролонгації строку кредитування на 60 днів.
Втім позивачем не надано доказів пролонгації договору № 4873033 від 01.11.2021 після 15.01.2022, в зв`язку із чим нараховані в період з 26.01.2022 по 23.02.2022 відсотки стягненню не підлягають.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного виконання відповідачем умов договору, зокрема, сплати суми заборгованості. Вказані розрахунки позивача в цій частині відповідачем не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань суду не надано. Оскільки позичальник отримані кредитні кошти за договором від 01.11.2021 не повернув та користувався наданими кредитними коштами протягом всього визначеного відповідно до умов договору строку кредитного договору, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором № 4873033 від 01.11.2021 в розмірі 30625,00 грн., з яких 7000,00 грн. – борг за тілом кредиту, 23625,00 грн. – за відсотками в межах строку кредитування. 
Щодо стягнення заборгованості за сплати комісії за кредитним договором № 4873033 від 01.11.2021 слід зазначити таке. 
Відповідно до пункту 4 частини першої ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої ст.1 та частини другої ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
На підставі частини шостої ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.
Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15, від 21 квітня 2021року в справі № 677/1535/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 21 липня 2021 року в справі №751/4015/15.
Частинами першою та другою ст. 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою, є нікчемною.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої ст.11, частини п`ятої ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
У справі, що розглядається, що п. 1.5.1 договору про споживчий кредит передбачений розмір комісії за надання кредиту: 1330,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово.
Оскільки надання кредиту це обов`язок кредитодавця за кредитним договором, то така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитодавця.
Суд звертає увагу, що комісія за надання кредиту в розмірі 1330,00 грн є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику. Крім того, позивачем у договорі про споживчий кредит не зазначено, які послуги надаюся за комісію пов`язану з наданням кредиту.
За таких обставин, положення кредитного договору про споживчий кредит від 01.11.2021 року № 4873033 про сплату позичальником на користь кредитора комісії за надання кредиту є нікчемними, а позовна вимога про стягнення комісії в розмірі 1330,00 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Щодо стягнення заборгованості за договором позики №555159403801від 06.11.2021 
06.11.2021 ОСОБА_1 ознайомився із загальними умовами надання грошових коштів у позику ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «9716» підписав Паспорт позики від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія».
06.11.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства було укладено договір позики № 555159403801.
Договір підписаний ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора електронного підпису «9716».
Укладенню договору передували реєстрація та авторизація ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційній системі товариства, ідентифікація та верифікація товариством особи ОСОБА_1 , узгодження істотних умов договору, підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора електронного підпису «4841» Загальних умов надання грошових коштів у позику у редакції від 12.10.2021 та вчинення дій щодо його безпосереднього підписання.
Відповідно до положень п. 1.1 Договору: на підставі Заявки на позику від 06.11.2021, підписаної ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»» надає ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 1 000,00 грн., які у випадку проведення пролонгації / реструктуризації заборгованості направляються на погашення заборгованості за Договором позики № 555159403801 від 06.11.2021, укладеного між сторонами, на строк 26 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1., а ОСОБА_1 зобов`язується повернути ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»» позику та сплатити зазначені проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.
Підпунктом 1.1.1 Договору сторони погодили, що тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка на пільговий період 0,01 % на день, 3,65 % річних від суми Позики. Стандартна процента ставка фіксована, 2,60 % на день, 950,00 % річних від суми Позики застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 (тридцяти) календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.
Позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи (п. 2.1 Договору).
Додатком №1 до договору є графік платежів № 555159403801-1, який містить детальну інформацію щодо розміру та порядку обчислення платежів на погашення заборгованості. Строком повернення позики визначено 01.12.2021.
Таким чином, 06.11.2021 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 виникло позикове зобов`язання на вищезазначених умовах.
Відповідно до даних, які містяться у довідці про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 555159403801 від 06.11.2021, ідентифікований ТОВ Київська торгово-інвестиційна компанія». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 9716, час відправки ідентифікатора позичальнику 06.11.2021, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор: НОМЕР_1 .
Зі змісту довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.02.2024 за №3162_240202185831, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06.11.2021 17:36 на суму 1000,00 грн. маска НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua -118360596, призначення платежу: зачислення 1000 грн. на картку НОМЕР_2 .
Відповідно до виписки по рахунку АТ «Універсал Банк» на картку № НОМЕР_3 , на рахунок 06.11.2021 зараховано платіж у сумі 1000 грн.
Зважаючи на викладене судом встановлено, що ТОВ « Київська торгово-інвестиційна компанія» належним чином виконало своє зобов`язання за договором позики № 555159403801 від 06.11.2021, перерахувавши на платіжний засіб ОСОБА_1 (№ НОМЕР_3 ), зазначений ним під час укладення договору, грошові кошти у розмірі 1 000,00 грн.
Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія»», вбачається, що ОСОБА_1 своє зобов`язання з повернення позики, сплати процентів за її використання не виконав, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ « Київська торгово-інвестиційна компанія»», судом встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_1 свого зобов`язання за укладеним договором виникла заборгованість у загальному розмірі 2457,68 грн., з яких: 1 000,00 грн. - заборгованість за тілом, а 1457,68 грн. - заборгованість за процентами.
Відсотки на заборгованість ОСОБА_1 нараховувались з урахуванням положень п.п. 1.1, п.п.п. 1.1.1.2 Договору позики № 555142721940 від 06.11.2021 - до 31.12.2021.
У відповідності до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023, укладеного між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (Фактор); Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в паперовому вигляді від 22.12.2023 за Договором факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023; Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді від 22.12.2023 за Договором факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023; платіжної інструкції №793 від 27.12.2023; Реєстру Боржників до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023, - судом встановлено, що від ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 555159403801 на загальну суму 2457,68 грн. з яких: 1 000,00 грн. - сума виданої позики, а 1457,68 грн. - заборгованість за відсотками.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 555159403801 складеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», останнє не здійснювало жодних нарахувань на заборгованість відповідача.
Втім, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Суд установив, що сторони погодили надання кредиту в розмірі 1 000 грн строком на 26 днів із зниженою процентною ставкою 0,01 % в день (за умови повернення коштів у встановлений строк) та 2,60 % в день (при неповерненні коштів у строк).
Відповідач не надав доказів повернення коштів за договором позики № 555159403801, а тому відсотки слід обраховувати за ставкою 2,6 % в день.
З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню тіло кредиту у розмірі 1000,00 грн. та відсотки за користування кредитними коштами за договором позики № 555159403801 в розмірі 676,00 грн (1 000 грн * 2,6 % * 26 днів) в межах строку кредитування, а загалом до стягнення за цим договором 1676,00 грн.
Щодо пільг, передбачених п. 15 ч. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Аналіз змісту цієї норми права свідчить, що вона поширюється на дві категорії військовослужбовців: 1) військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (вказана пільга надається означеним військовослужбовцям на весь час їх призову); 2) інші військовослужбовці, до яких належать військовослужбовці, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (вказана пільга надається цим військовослужбовцям під час дії особливого періоду).
Із системного аналізу ст. 1 Закону України «Про оборону» (визначення терміну «особливий період»), ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (визначення термінів «особливий період», «мобілізація») вбачається, що особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд сформулював у постановах від 11 квітня 2019 року (провадження № 51-9182км18), від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), від 21 лютого 2019 року (провадження № 51-7411км18), від 22 квітня 2021 року у справі № 264/6124/18 (провадження № 51-6162км20).
Відповідач ОСОБА_1 на підтвердження того факту, що вказана пільга розповсюджується на нього, надав акт № 96 спеціального розслідування нещасного випадку від 13.02.2024 року, з якого вбачається, що 19.08.2023 під час виконання бойового завдання отримав поранення поліцейський УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» сержант поліції ОСОБА_1 ; рішення комісії про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 17.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій; витяг з наказу № 305 о/с від 22.05.2024 про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , зі служби з поліції за станом здоров`я з 22.05.2024. 
Втім надані відповідачем документи не підтверджують того, що він був або призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час дії особливого періоду, саме в період з 01.11.2021 по 15.01.2022, тобто в період нарахування відсотків за вказаними вище кредитними договорами.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що на відповідача не поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей».
Висновки суду 
Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, оскільки умови договорів відповідач не виконав своєчасно і належним чином, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4873033 від 01.11.2021 у загальному розмірі 30625,00 грн. та за договором № 555159403801 від 06.11.2021 у загальному розмірі 1676,00 грн., що разом становить 32301,00 грн.
Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо судового збору 
За приписами ч. 1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є особою із інвалідністю ІІ групи, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 08.09.2025, строк повторного оцінювання призначено на 08.09.2027.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Отже, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення судового збору з відповідача, який є інвалідом II групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати, задоволенню не підлягає.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, позивачу належить компенсувати витрати зі сплати судового збору у розмірі 1929,83 грн. (32301,00 грн / 44562,68 грн. х 2662,40 грн = 1929,83 грн.) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу
У поданому позові позивач просить стягнути із відповідача на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію договору № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року про надання Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»; копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку на надання юридичної допомоги №396 від 01 грудня 2025 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на загальну суму послуг 16 000,00 гривень; витяг з акту №25 від 31.12.2025 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 з якого вбачається, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» погодило надання правових послуг АО «Лігал Ассістанс», зокрема щодо відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 16 000,00 гривень.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 16000 грн. 00 коп. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.
Враховуючи викладені обставини, заперечення відповідача щодо завищеної суми витрат на правничу допомогу, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 4000,00 грн.
Суд розподіляє судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача суму витрат на правничу допомогу в розмірі 2899,38 грн. (32301,00 грн. / 44562,68 грн. х 4000 грн. = 2899,38 грн.).
Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263,267,279,280 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 4873033 від 01.11.2021 у розмірі 30625,00 грн., за кредитним договором №555159403801 від 06.11.2021 у розмірі 1676,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2899,38 грн., всього 35 200 (тридцять п`ять тисяч двісті) грн. 38 коп. 
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1929 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 83 коп. за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Суддя Г.М.Щепелева