КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 759/996/26
номер провадження: 33/824/2205/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гайдук Світлани Володимирівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн 60 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Гайдук С.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2026 рокута закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суддею першої інстанції не здійснювалось всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності. Відеозапис з нагрудної бодікамери працівників поліції в судовому засіданні взагалі не відтворювався і не досліджувався. Судове засідання тривало всього 15 хвилин, а запис з бодікамер, який зафіксований на двох дисках має значно більший час перегляду. Фіксація судового засідання також не здійснювалась.
Вказує, що за змістом диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті. На підтвердження обставин повторності вчинення ОСОБА_2 протягом року адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555310 від 30 грудня 2025 року в якості доказів було додано роздруківку постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6377099 від 19 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Натомість зі змісту роздруківки постанови серія ЕНА №6377099 від 19 грудня 2025 року не вбачається жодної з передбачених ст.291 КУпАП обставин, після настання яких постанова набирає законної сили.
Зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження вручення (отримання) ОСОБА_2 копії постанови серії ЕНА №6377099 від 19 грудня 2025 року або направлення йому засобами поштового зв`язку зазначеної постанови та отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в отриманні цієї постанови, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення постанови до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, не додано.
Вважає, що враховуючи передбачений ч.2 ст.291 КУпАП порядок набрання постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення законної сили, та враховуючи не надання доказів протилежного, відсутня можливість встановити обставину набрання постановою серії ЕНА №6377099 від 19 грудня 2025 року законної сили станом на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №555310 від 30 грудня 2025 року та встановити (повторність вчинення), як таку, що відповідає диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП, а тому не може братись судом до уваги при розгляді даної справи.
На неодноразові виклики в судові засідання апеляційної інстанції, призначені на: 24 квітня 2026 року об 11 год 00 хв. та 29 травня 2026 року о 12 год 00 хв., особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гайдук С.В. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом завчасно, в установленому законом порядку. 
Так, ОСОБА_1 був повідомлений судом апеляційної інстанції про судові засідання, які призначені на 24 квітня 2026 року та 29 травня 2026 року шляхом направлення судових повісток про виклик на його поштову адресу: АДРЕСА_2 . Проте вказані судові повістки повернулися до Київського апеляційного суду з відміткою пошти: «адресат відсутній» (а.с.34-35, 36-37).
Адвоката Гайдук С.В. було повідомлено судом апеляційної інстанції про судові засідання, які призначені на 24 квітня 2026 року та 29 травня 2026 року шляхом доставлення судових повісток на її електронну адресу, що підтверджується звітами про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с.28, 33).
Суд апеляційної інстанції враховує, що у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
28 травня 2026 року адвокат Гайдук С.В. направила на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі.
Враховуючи наведене вище та приймаючи до уваги, що судом апеляційної інстанції були вжиті всі можливі заходи для належного і своєчасного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гайдук С.В. про судові засідання, які були призначені на 24 квітня 2026 року та 29 травня 2026 року, а також те, що адвокат Гайдук С.В. подала до Київського апеляційної скарги клопотання про розгляд справи без її участі, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гайдук С.В.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновкупро залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Частиною 5 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (частина 2), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (частина 3), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (частина 4).
У відповідності до пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Висновок судді першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку з повторним протягом року вчиненням правопорушення, передбаченого частиною четвертою цієї статті, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Винуватість ОСОБА_1 у повторному протягом року порушенні пункту 2.1 а) ПДР за обставин, викладених у постанові судді першої інстанції, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2025 року серії ЕПР1 №555310, згідно з яким 30 грудня 2025 року о 21 год 00 хв. за адресою місто Київ, вул. Велика кільцева дорога навпроти вул. Соборна, 2-В, ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW M340I», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування (постанова ЕНА 6377099 від 19 грудня 2025 року), правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1 а) ПДР, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.1);
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4377099, з якої слідує, що 19 грудня 2025 року о 22 год 22 хв. в місті Києві по вул. Басейна, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW M340I», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування від 09 червня 2025 року, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.2); 
відеозаписами з нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких зафіксовані події, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
У рішеннях ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Апеляційний суд враховує, що вказані вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Таким чином, висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.
Посилання в апеляційні скарзі на те, що зі змісту доданої до протоколу роздруківки постанови серія ЕНА №6377099 від 19 грудня 2025 року не вбачається жодної з передбачених ст.291 КУпАП обставин, після настання яких постанова набирає законної сили, апеляційний суд відхиляє виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Аналізуючи наведені норми апеляційний суд вважає, що якщо постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4377099 від 19 грудня 2025 року не була оскаржена в установлений законом десятиденний строк, вона вважається такою, що набрала законної сили (ст.ст.289, 291 КУпАП).
Матеріали справи не містять даних про те, що вказана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4377099 від 19 грудня 2025 року скасована чи оскаржена у встановлений законом спосіб і таких доказів сторона захисту суду не надала.
Отже постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4377099 від 19 грудня 2025 року набрала законної сили 29 грудня 2025 року та підтверджує повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.5 ст.126 КУпАП.
При цьому протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555310 було складено 30 грудня 2025 року, тобто після набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4377099 від 19 грудня 2025 року.
В цій частині доводи захисту фактично зводяться до формальних аспектів виконання постанови, які не спростовують сам факт вчинення адміністративного правопорушення та не нівелюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції не здійснювалось всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, посилаючись на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівників поліції в судовому засіданні взагалі не відтворювався і не досліджувався, судове засідання тривало всього 15 хвилин, а запис з бодікамер, який зафіксований на двох дисках має значно більший час перегляду, і що фіксація судового засідання також не здійснювалась, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування оскаржуваної постанови судді першої інстанції, яка є законною та обгрунтованою.
За таких обставин висновок судді першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку з повторним протягом року вчиненням правопорушення, передбаченого частиною четвертою цієї статті, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним та не спростований стороною захисту.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Отже, оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника про відсутність в діях  ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Гайзук С.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Гайдук Світлани Володимирівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов