ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6166/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В., розглянувши без участі (виклику) представників сторін заяву представника позивача (вх. суду №20905/26 від 30.04.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" (03040, місто Київ, вулиця Деміївська, будинок 43, офіс 42; ідентифікаційний код 33192357)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Релеванте" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 37; ідентифікаційний код 43343598)
про стягнення коштів в загальній сумі 3 241 534,21 грн

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Релеванте" про стягнення 3 241 534,21 грн.
Рішенням господарського суду від 24.04.2026 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Релеванте" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" 2 200 000,00 грн - поворотної фінансової допомоги, 216 745,21 грн - пені, 824 789,00 грн - безпідставно збережених грошових коштів, 38898,41 грн - судового збору.
30.04.2026 до господарського суду від представника позивача надійшла заява (вх. суду №20905/26 від 30.04.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої він просить суд:
- поновити пропущений строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та прийняти дану заяву до розгляду;
- ухвалити додаткове судове рішення у справі №904/6166/25 щодо розподілу судових витрат та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Релеванте" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 450,00 грн.
Ухвалою господарського суду від 01.05.2026 поновлено позивачу строк для подання до суду доказів понесених судових витрат у справі, постановлено прийняти заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" (вх. суду №20905/26 від 30.04.2026) про ухвалення додаткового рішення до розгляду без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами та запропоновано відповідачу в строк до 05.05.2026 надати свої письмові пояснення (заперечення) стосовно заяви позивача (вх. суду №20905/26 від 30.04.2026) про ухвалення додаткового рішення.
Відповідач у письмових поясненнях (заперечення) (вх. суду №21554/26 від 04.05.2026) на заяву ТОВ «Електро-сантехнічно-монтажно-будівельна компанія «Естм-Буд» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з ТОВ «Релеванте» витрат на професійну правничу допомогу просить: - прийняти ці заперечення на заяву ТОВ «Електро-сантехнічно-монтажно-будівельна компанія «Естм-Буд» про ухвалення додаткового рішення по справі № 904/6166/25 від 29.04.2026 щодо розподілу судових витрат та стягнення з ТОВ «Релеванте» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 450,00 грн до розгляду; - розглянути заяву ТОВ «Електро-сантехнічно-монтажно-будівельна компанія «Естм-Буд» про ухвалення додаткового рішення по справі № 904/6166/25 від 29.04.2026 з урахуванням цих заперечень ТОВ «Релеванте»; - у задоволенні заяви ТОВ «Електро-сантехнічно-монтажно-будівельна компанія «Естм-Буд» (ідентифікаційний код 33192357) про ухвалення додаткового рішення по справі № 904/6166/25 від 29.04.2026 щодо розподілу судових витрат та стягнення з ТОВ «Релеванте» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 450,00 грн відмовити повністю у зв`язку з його необґрунтованістю; - у випадку, якщо суд не знайде підстав для відмови в задоволенні заяви ТОВ «Електро-сантехнічно-монтажно-будівельна компанія «Естм-Буд» про ухвалення додаткового рішення по справі № 904/6166/25 від 29.04.2026 повністю - врахувати при розподілі судових витрат та визначенні розміру витрат ТОВ «Електро-сантехнічно-монтажно-будівельна компанія «Естм-Буд» (ідентифікаційний код 33192357) на професійну правничу допомогу, що мають бути стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю «Релеванте» (ідентифікаційний код 43343598), поведінку сторони позивача під час розгляду справи №904/6166/25 щодо зловживання власними процесуальними правами, описаними в даних запереченнях та підтверджених матеріалами справи – та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10% від заявленої позивачем суми, а саме – до 2 245, 00 грн. 
Письмові заперечення мотивовані тим, що: 
- з матеріалів справи № 904/6166/25 вбачається, що представники позивача безпідставно ухилялися від виконання вимог суду щодо явки в судові засідання починаючи з 16.12.2025 (коли було призначене підготовче засідання) і до 29.01.2026, чим цілеспрямовано та необґрунтовано ускладнювали та затягували процес розгляду справи; 
- наряду з цим представники позивача систематично не виконували законні вимоги суду з приводу своєчасного (у встановлені судом строки) подання до суду та відповідачу заяв по суті справи: відзив відповідача на позовну заяву було отримано позивачем в електронному кабінеті у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 19.11.2025, натомість, відповідь на відзив позивач надав до суду та відповідачу лише 15.01.2026, тобто з порушенням 5-денного строку, встановленого в пункті 5 ухвали від 04.11.2025 на 52 календарних дні; 
- крім того, представники позивача систематично затягували процес надання відповідей на заяви відповідача з приводу процесуальних питань.
Суд, розглянувши без виклику (повідомлення) сторін наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заяви по суті, зазначає наступне.
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом із (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач зазначав, зокрема, що на виконання вимог положень пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України повідомляє, що сума судових витрат, які він поніс і очікує понести в подальшому у зв`язку з розглядом справи, складається зі сплаченого судового збору у розмірі 38 900,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката, попередній (орієнтовний) розрахунок яких складає 15 000,00 грн та заявляє про надання доказів про понесені витрати на професійну правничу допомогу після закінчення розгляду справи і винесення рішення щодо основної суми боргу. 
Частинами 1-2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами; для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, частинами 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). 
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, надано копії:
- договору від 06.05.2025 №1-п про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Косар Б.М.; 
- додаткової угоди від 31.12.2025 №1 до договору №1-п про надання правової допомоги;
- додаткової угоди від 09.10.2025 №3-К до договору №1-п про надання правової допомоги;
- акту від 10.03.2026 №1 приймання-передачі послуг за договором №1-п про надання правової допомоги;
- довіреності від 06.05.2025 №7;
- довіреності від 02.01.2026 № 2;
- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6358/10 від 15.02.2018;
- договору від 02.01.2026 №1 про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Лисенком В.М.;
- додаткової угоди від 05.01.2026 №3-Л до договору про надання правової допомоги №1;
- акту приймання-передачі послуг від 27.04.2026 №1;
- довіреності від 02.01.2026 №1;
- свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8224/10 від 08.10.2019.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Щодо представництва позивача адвокатом Косар Б.М.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Косар Б.М. укладено договір від 06.05.2025 №1-п про надання правової допомоги (надалі - договір №1-п).
Відповідно до пункту 1.1 договору №1-п за цим договором адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу (далі - “послуги”), а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору. Під послугами у цьому договорі розуміється наступне: захист, представництво та надання інших видів правової допомоги.
Пунктом 4.1 договору №1-п визначено, що за надання правової допомоги (послуг), що є предметом цього договору, адвокату клієнтом сплачується винагорода у формі гонорару, розмір і порядок оплати якого встановлюється за домовленістю сторін і оформляється додатковою угодою. Гонорар (винагорода) є платою адвокату за надання правової допомоги та ніяким чином не пов`язаний з передачею цих коштів будь-яким третім особам.
Розмір суми гонорару може бути змінений у зв`язку зі зміною чи доповненням обсягу правової допомоги за цим договором, що може оформлятися додатковою угодою про зміну чи доповнення обсягу правової допомоги і встановлення розміру гонорару (пункт 4.2 договору №1-п).
Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт, якщо сторони додатково не домовляться про інше (пункт 4.3 договору №1-п). 
Факт надання передбачених цим договором послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, підписаним сторонами (пункт 5.1 договору №1-п). 
Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє по 31.12.2026 включно, а в частині оплати клієнтом адвокату гонорару та здійснення клієнтом передбачених цим договором компенсацій (відшкодувань) витрат адвоката, пов`язаних з наданням послуг, - до повного виконання таких зобов`язань (пункт 6.1 договору №1-п в редакції додаткової угоди від 31.12.2025 №1).
Також сторонами було укладено додаткову угоду від 09.10.2025 №3-К до договору №1-п (надалі - додаткова угода №3-К), яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги зі стягнення в судовому порядку заборгованості за договором № 02/04-ф про надання поворотної фінансової допомоги від 02 квітня 2025 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" та Товариством з обмеженою відповідальністю “Релеванте”, а адвокат зобов`язується підготувати та подати позовну заяву та в подальшому здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в суді.
Пунктом 2 додаткової угоди №3-К визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, що визначається шляхом множення часу, витраченого адвокатом на погодинну ставку, яка складає 1 450 гривень 00 коп. Вартість представництва та захист інтересів в судах складає 2 000,00 грн. за одне судове засідання.
Оплата гонорару здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (підпункт 2.1 додаткової угоди №3-К).
Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок адвоката (підпункт 2.2 додаткової угоди №3-К).
Підпунктом 5.1 додаткової угоди №3-К визначено, що правова допомога вважається наданою після підписання сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги та скріплення печатками (за наявності).
Адвокат надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (підпункт 5.2 додаткової угоди №3-К). 
На виконання умов договору сторонами підписано акт від 10.03.2026 №1 приймання-передачі послуг відповідно до якого сторони підтверджують, що в період з 08.10.2025 по 10.03.2026 адвокат надав клієнту наступні послуги з правової допомоги:
- вивчення та аналіз позовної заяви та доданих до неї документів по справі; кількість витраченого часу - 2 години; вартість однієї години - 1 450,00 грн; загальна вартість 
- 2 900,00 грн; 
- аналіз судової практики та формування правової позиції; кількість витраченого часу - 1 година; вартість однієї години - 1 450,00 грн; загальна вартість - 1 450,00 грн;
- написання відзиву на позовну заяву, аналіз додаткових доказів; кількість витраченого часу - 2 год. 30 хв.; вартість однієї години 1 450,00 грн; загальна вартість 3 625,00 грн;
- ознайомлення із відповіддю на відзив, підготовка та написання заперечення, кількість витраченого часу - 2 год. 30 хв.; вартість однієї години 1 450,00 грн; загальна вартість 3 625,00 грн;
- підготовка та надання додаткових письмових пояснень; кількість витраченого часу - 1 година; вартість однієї години - 1 450,00 грн; загальна вартість - 1 450,00 грн;
- підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення по справі; кількість витрачено часу - 1 година; вартість однієї години - 1 450,00 грн; загальна вартість - 1 450,00 грн.
Всього 10 годин на загальну суму 14 450,00 грн. 
Пунктом 3 вказаного акту приймання-передачі визначено, що послуги надані належним чином та в повному обсязі, клієнт не має претензій до якості та обсягу наданих послуг. 
Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, перелік яких наведений у акті. 
Суд наголошує, що така послуга, як написання відзиву на позовну заяву, може надаватися виключно представником відповідача, а не позивача. 
Так, відповідно до частини 1 статті 165 господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову, тоді як Товариство з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" є позивачем у справі, що розглядається. 
Крім того, суд звертає увагу, що підстави для включення до акту такої послуги, як ознайомлення із відповіддю на відзив у цій справі відсутні. Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що відповідь на відзив сформована представником позивача - адвокатом Косар Богданом Михайловичем та подана до суду в електронній формі через систему “Електронний суд”. 
Враховуючи викладене, представник позивача не мав потреби в ознайомленні з відповіддю на відзив, оскільки є особою, яка її сформувала та подала до суду, як представник позивача.
Додатково суд звертає увагу позивача, що обов`язку суду щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу передує подання стороною відповідної заяви. 
Разом з тим процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20. 
Отже, в силу приписів наведених вище положень законодавства, суд зазначає про те, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією, спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.
З огляду на викладене, подання стороною заяви про розподіл судових витрат / ухвалення додаткового рішення не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. 
Отже, вказана заява є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22.
Також суд зауважує, що, враховуючи складність справи та невелику кількість доказів, що підлягали аналізу представником позивача, вказаний в акті час, витрачений адвокатом на написання відзиву на позовну заяву та аналіз доказів перевищує необхідний та достатній для цього час. 
Щодо представництва позивача адвокатом Лисенком В.М.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем, як клієнтом та адвокатом Лисенком В.М. укладено договір від 02.01.2026 №1 про надання правової допомоги (надалі - договір №1).
Відповідно до пункту 1.1 договору №1 за цим договором адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу (далі - “послуги”), а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору. Під послугами у цьому договорі розуміється наступне: захист, представництво та надання інших видів правової допомоги.
Пунктом 4.1 договору №1 визначено, що за надання правової допомоги (послуг), що є предметом цього договору, адвокату клієнтом сплачується винагорода у формі гонорару, розмір і порядок оплати якого встановлюється за домовленістю сторін і оформляється додатковою угодою. Гонорар (винагорода) є платою адвокату за надання правової допомоги та ніяким чином не пов`язані з передачею цих коштів будь-яким третім особам.
Розмір суми гонорару може бути змінений у зв`язку зі зміною чи доповненням обсягу правової допомоги за цим договором, що може оформлятися додатковою угодою про зміну чи доповнення обсягу правової допомоги і встановлення розміру гонорару (пункт 4.2 договору №1).
Розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт, якщо сторони додатково не домовляться про інше (пункт 4.3 договору №1). 
Факт надання передбачених цим договором послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг, підписаним сторонами (пункт 5.1 договору №1). 
Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками та діє по 31.12.2027 включно, а в частині оплати клієнтом адвокату гонорару та здійснення клієнтом передбачених цим договором компенсацій (відшкодувань) витрат адвоката, пов`язаних з наданням послуг, - до повного виконання таких зобов`язань (пункт 6.1 договору №1).
На виконання умов договору №1, сторонами було підписано додаткову угоду від 05.01.2026 №3-Л (надалі - додаткова угоди №3-Л), яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у справі № 904/6166/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" до Товариства з обмеженою відповідальністю “Релеванте” про стягнення коштів в загальній сумі 3 241 534,21 грн, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу, що включає: проведення правового аналізу документів, що містяться в матеріалах справи, підготовка та подання процесуальних документів, заперечень, клопотань та інших необхідних для представництва та захисту інтересів клієнта, в тому числі але не виключно апеляційних та касаційних скарг, а також представництво та захист інтересів клієнта в судах усіх інстанцій.
За надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, що визначається шляхом множення часу, витраченого адвокатом на погодинну ставку, яка складає 1 450,00 грн. Вартість представництва та захист інтересів в судах, включаючи компенсацію часу, витраченого на проїзд до місця проведення судового засідання та у зворотному напрямку складає 2 000,00 грн за одне судове засідання (пункт 2 додаткової угоди №3-Л). 
Оплата гонорару здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (підпункт 2.1 додаткової угоди №3-Л). 
Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок адвоката (підпункт 2.2 додаткової угоди №3-Л). 
Правова допомога вважається наданою після підписання сторонами акту приймання-передачі наданої правової допомоги та скріплення печатками (за наявності). 
Також сторонами було підписано акт від 27.04.2026 приймання-передачі послуг яким сторони підтверджують, що в період з 05.01.2026 по 27.04.2026 адвокат надав клієнту наступні послуги з правової допомоги: участь у судових засіданнях 29.01.2026, 18.03.2026, 25.03.2026 та 16.04.2026; кількість засідань - 4; вартість одного судового засідання - 2 000,00 грн; загальна вартість 8 000,00 грн. Послуги надані належним чином та в повному обсязі, клієнт не має претензій до якості та обсягу наданих послуг.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" унормовано види адвокатської діяльності, а саме серед іншого: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Господарський суд, розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, враховує, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд погоджується із запереченнями відповідача в частині твердження про невиконання позивачем вимог суду під час розгляду справи, а саме: неодноразове ігнорування позивачем вимог суду щодо необхідності прибути в судові засідання, в яких судом було визнано явку сторін обов`язковою. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що обґрунтованою та співмірною вартістю витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі є сума 12 450,00 грн 
Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Релеванте" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 37; ідентифікаційний код 43343598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електро-Сантехнічно-Монтажно-Будівельна Компанія "Естм-Буд" (03040, місто Київ, вулиця Деміївська, будинок 43, офіс 42; ідентифікаційний код 33192357) 12 450,00 грн (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок) - витрат на професійну правничу допомогу. 
В іншій частині вимог за заявою відмовити. 
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 08.05.2026

Суддя	 	Т.В. Іванова