Справа № 646/10812/25 
№ провадження 2/646/557/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Благої І.С.,
за участю секретаря судового засідання Левченко В.О.,
представниці позивачки ОСОБА_1 ,
відповідачки ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,-
встановив:
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів. В позові просить стягнути з відповідачки на її користь безпідставно набуті кошти в сумі 276 393 грн. 46 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_3 є клієнтом мобільного банку Монобанк. Фактично ОСОБА_3 є Клієнтом АТ «Універсал Банку», у якому в неї відкрито банківський картковий рахунок НОМЕР_1 , який прив`язано до банківської карти та протягом тривалого часу використовується для здійснення банківських операцій. 17.08.2025 року ОСОБА_3 спробувала здійснити ряд банківських операцій, щодо зняття готівки в банкоматі, але отримала відмову, Банк-еквайр вказав на помилку, щодо операції за картковим рахунком НОМЕР_1 . Позивач спробувала здійснити оплату карткою, прив`язаною до карткового рахунку НОМЕР_1 , але 2 рази операція була відхилена. В самому мобільному застосунку ОСОБА_4 всі ці операції не відображались. З цього вона припустила, що банківська карта заблокована. 3 метою вирішення цього питання позивачка звернулась до служби підтримки у мобільному додатку мобільного банку Монобанк. Намагаючись вирішуючи вказану проблему та переписуючись в Чат-Боті (нік @vcks Uri_robot), якій візуально повністю відповідав раніше використовуваному сервісу служби підтримки ОСОБА_4 , позивачкою було здійснено платежів з власного карткового рахунку НОМЕР_1 на загальну суму 276 393 грн. 46 коп. двісті сімдесят шість тисяч триста дев`яносто три гривні сорок шість копійок) та витрачено 6393,46 (шість тисяч триста дев`яносто три гривні сорок шість копійок) в якості комісії Банку. Всі платежі мали призначення «зміна ліміту». Після цього, позивачка вирішила перевірила стан рахунку та помітила, що нових відкритих рахунків в Банку немає, а грошові кошти було перераховано на рахунки третіх осіб, зокрема карткові рахунки НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та рахунок НОМЕР_4 відкриті ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 . Позивачка вказує, що вона стала жертвою шахрайських дій направлених на заволодіння її грошовими коштами. Після цього, позивачка одразу спробувала відмінити та заблокувати усі зроблені платежі через додаток Банку та звернулась служби підтримки через ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 який візуально повністю відповідає чат-боту, який використовували шахраї. Оператори Банку підтвердили, що грошовими коштами ймовірно заволоділи шахраї та порадили звернутися до поліції (докази звернення до чат-боту ІНФОРМАЦІЯ_2 додаються). Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві внесено відомомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025100020003213 від 27.08.2025 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Оскільки кошти в загальному розмірі 276 393 грн. 46 коп. (двісті сімдесят шість тисяч триста дев`яносто три гривні сорок шість копійок) були перераховані і отримані на банківські рахунки, відкриті ФОП ОСОБА_2 , враховуючи, те що перерахування позивачем 17.08.2025 року коштів на карткові рахунки ФОП ОСОБА_2 , здійснено під впливом та в результаті введення ОСОБА_3 в оману, набуття відповідачем таких коштів є безпідставним. У зв`язку із вищезазначеним, позивач змушена звернутися до суду за захистом права власності, шляхом стягнення безпідставно набутих коштів.

Рух справи
Ухвалою суду від 24.10.2025 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Ухвалою суду від 18.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.
Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Позивачку вона не знає. Будь-яких договірних правовідносин із позивачкою не було. Пояснила, що їй дійсно 17.08.2025 року на рахунок зайшли кошти від ОСОБА_3 в розмірі 270000 грн. трьома платежами. Кошти відразу були переведені на рахунок фондів, вона кошти не переводила, хто їх переводив їй не відомо. Хтось скористався її файлом для входу та шахрайським чином заволодів її рахунком та здійснив ці операції. До поліції з цього приводу не зверталася, лише до банку та отримала виписку по рахунку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ОСОБА_3 є клієнтом АТ «Універсал Банку» у якому в неї відкрито банківський картковий рахунок НОМЕР_1 .
17.08.2025 року з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 НОМЕР_4 було перераховано кошти в розмірі 270000 грн. 00 коп.
Так, згідно платіжної інструкції № 976M-ME7M-0A7B-8CAB від 17.08.2025 ОСОБА_3 з рахунку НОМЕР_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 НОМЕР_4 було перераховано кошти в розмірі 90000 грн. 00 коп. Комісія за вказаний платіж склала 190,00 грн. (а.с. 28)
Згідно платіжної інструкції № 810Х-НСМЕ-ЗА80-73BA від 17.08.2025 ОСОБА_3 з рахунку НОМЕР_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 НОМЕР_4 було перераховано кошти в розмірі 90000 грн. 00 коп. Комісія за вказаний платіж склала 2603,46 грн. (а.с. 29)
Згідно платіжної інструкції № ВАСА-62X8-60PН-6147 від 17.08.2025 ОСОБА_3 з рахунку НОМЕР_1 на рахунок ФОП ОСОБА_2 НОМЕР_4 було перераховано кошти в розмірі 90000 грн. 00 коп. Комісія за вказаний платіж склала 3600,00 грн. (а.с. 30)
Після проведення вказаних платежів ОСОБА_3 відразу звернулася до служби підтримки «Монобанк» з проханням відмінити платежі, оскільки вона стала жертвою шахрайських дій.
У Витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025100020003213 від 27.08.2025 року за ч.3 ст.190 КК України 17.08.2025 в близько 12 год. 01 хв. вказано, що невстановлена особа, представившись оператором служби підтримки «Монобанк», використовуючи номер телефону НОМЕР_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_3 , шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами, які вона перераховувала: з карткового рахунку НОМЕР_1 на рахунки: №4211130501884664 У сумі 90000 грн., 4211150601537798 у сумі 15000 грн., НОМЕР_7 у сумі 99182 грн. 276393 грн. (ЄО 64755 від 26.08.2025). (а.с. 60)
Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві проводиться досудове розслідування за № 12025100020003213 від 27.08.2025 року за ч. 3 ст. 190 КК України. 
Доказів того, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існували договірні відносини суду не надано.
Так само не надано доказів повернення ОСОБА_2 коштів ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Відповідно до змісту ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) зроблений висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ст.1213 ЦК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст.11 ЦК України.
Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.ст.11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.
Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Судом встановлено, що правова підстава щодо отримання коштів між сторонами не виникала, а тому оспорювана сума вважається отриманою відповідачкою безпідставно у розумінні ст.1212 ЦК України та є такою, що підлягає поверненню.
Матеріали справи не містять жодних доказів про наявність будь-яких зобов`язань між сторонами.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».
За вказаних обставин, оскільки відповідачкою до цього часу не повернуті безпідставно отримані нею грошові кошти позивачки в розмірі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) грн. 00 коп., то позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин порушуються права позивачки, як власника грошових коштів, безпідставно набутих відповідачем.
Що стосується вимог в частині стягнення суми комісій в розмірі 6 393 грн. 46 коп., то вказані кошти згідно платіжних інструкцій є комісією банку за послугу з переказу. Вони не були отримані відповідачкою, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. 
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги задоволені частково.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2763,93 грн. судового збору, тому підлягає стягненню розмір стягнутого судового збору на користь позивача за подачу позову у розмірі 2700,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 77-81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України,  ст. 11, 202, 625, 549, 1212 ЦК України, суд,-
ухвалив:
Частково задовольнити позов ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у сумі 270'000 (двісті сімдесят тисяч) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , взята на облік (зареєстрована) як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 30.04.2026 року.

Суддя   І.С. Блага