Справа № 740/2329/26
Провадження № 2-а/740/25/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.04.2026 звернувся до суду із позовом, у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 87 від 28.01.2026 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі, у зв`язку з проходження ним військової служби на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову посилається на те, що 28.01.2026 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову № 87 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у зв`язку з тим, що він не прибув по повістці від 24.12.2025 № 6117126 на 09:00 год. 29.12.2025 та не повідомив про причину неприбуття, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце виклику, чим порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
28.01.2026 на підставі Указу Президента України № 794/2025 від 20.10.2025 він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 у Збройні Сили України по мобілізації та з 28.01.2026 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 10 ст. 247 КУАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу.
Відповідач, володіючи інформацією про те, що позивач призваний на військову службу за мобілізацією, повинен був встановити в тому числі обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення та з підстав, передбачених ч. 10 ст. 247 КУАП закрити провадження в справі. Проте прийняв незаконне та протиправне рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Крім того, позивач вказує, що згідно оскаржуваної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповідомлення про причини неприбуття за повісткою від 24.12.2025 № 6117126. Але вказану повістку він не отримував, факт вручення повістки або надсилання її відповідачем не доведений. 
З винесеної постанови незрозуміло, коли повістка від 24.12.2025 № 6117126 була вручена ОСОБА_1 та чим це підтверджується, з якою метою ОСОБА_1 повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 (оновлення персональних даних, проходження ВЛК, бойова повістка).
Згідно вимог чинного законодавства ІНФОРМАЦІЯ_3 міг викликати ОСОБА_1 для оновлення персональних даних у випадку якщо ОСОБА_1 не оновив персональні дані або якщо ТЦК та СП виявлені розбіжності у персональних даних ОСОБА_1 ; для проходження ВЛК; для проходження базової загальновійськової підготовки з подальшим проходженням військової служби у складі військової частини (бойова повістка). 
Персональні дані позивачем було оновлено вчасно, з моменту оновлення його персональні дані не змінювались. Направлення для проходження ВЛК він отримав від відповідача 10.12.20205 і з 10.12.2025 по 28.01.2026 проходив військово-лікарську експертизу. Підстав для вручення бойової повістки також не було, оскільки протягом періоду з 10.12.2025 по 28.01.2026 позивач проходив військово-лікарську комісію і на цей момент не була визначена його ступінь придатності до військової служби.
Таким чином, позивач вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не було та просить скасувати постанову від 28.01.2026 № 87. 
Ухвалою судді 04.05.2026 відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.
Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Судом установлено, що 28.01.2026 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 винесено постанову № 87 по справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не прибув по повістці № 6117126 на 09 год. 00хв. 29.12.2025, виписаній належним чином 24.12.2025, згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин та не повідомив причину неприбуття, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце виклику , чим порушив ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 201-1 КУпАП.У зв`язку з цим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. (а.с.6зворот).
Відповідно до ст. 284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявністю обставин, передбачених ст. 247 даного Кодексу. 
Пунктом 10 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку проходження військової служби особою, щодо якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210 і 210-1 цього Кодексу. 
Як вбачається з копії військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 28.01.2026 на підставі Указу Президента № 794/2025 від 20.10.2025 призваний по мобілізації у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-10).
Згідно довідки № 1179 від 26.02.2026, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації згідно Указу Президента від 24.02.2022 № 69/2022 у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 28.01.2026 по теперішній час (а.с.11)
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки 28.01.2026, тобто в день розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і винесення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності позивач вже був призваний по мобілізації безпосередньо ІНФОРМАЦІЯ_3 , і перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , то на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно з п. 10 ст. 247 КУпАП існували обставини, які виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а тому наявні підстави для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд 

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 87 від 28 січня 2026 року, винесену ТВО Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішення суду згідно ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    І.М. Карпусь