СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/338/26

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у місті Харкові апеляційну скаргу Громадської організації "Звичайні люди" (вх. №1079 Х/3) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 у справі №922/338/26 (суддя Буракова А.М., повне судове рішення складено 23.04.2026)
за позовом Громадської організації "Звичайні люди" 
до Благодійної організації "Благодійний фонд "У:ПРАВА." 
про витребування майна 

ВСТАНОВИВ: 

1. Стисле викладення історії справи
1.1. Громадська організація "Звичайні люди" (далі – ГО "Звичайні люди") звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Благодійної організації "Благодійний фонд "У:ПРАВА." (далі – БО «БФ "У:ПРАВА."), в якій просила суд витребувати з володіння та користування Благодійної організації "Благодійний фонд "У:ПРАВА." на користь Громадської організації "Звичайні люди" такі транспортні засоби разом з ключами від транспортних засобів та з усіма реєстраційними документами на них, а саме:
– транспортний засіб – марка: Volkswagen, модель: Transporter T5 Ambulance, рік випуску - 2014, колір білий, VIN-код – НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_2 ; 
– транспортний засіб – марка: Mitsubishi, модель: Outlander, рік випуску – 2011, колір білий, VIN-код – НОМЕР_3 , реєстраційний номер (тимчасовий) – D-04789 (05/05/25). Також позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 4 992,00 грн. Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.03.2026 у задоволенні позову відмовлено повністю.
1.2. Відповідач 03.04.2026 звернувся до суду з заявою про розподіл судових витрат у справі, згідно якої просить суд стягнути з ГО "Звичайні люди" на користь БО "БФ "У:ПРАВА." 80 000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/338/26.
1.3. Позивачем 13.04.2026 до суду першої інстанції подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому він просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений відповідачем, до 10 000,00 грн. В обґрунтування клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги позивач посилається на свій матеріальний стан з огляду на вид його діяльності та відсутність прибутку від його діяльності, критерій реальності адвокатських витрат, їх дійсність та необхідність, а також критерій розумності розміру таких витрат.
1.4. Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 заяву відповідача про стягнення на його користь судових витрат задоволено частково стягнуто з ГО "Звичайні люди" на користь БО "БФ "У:ПРАВА." 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Часткове задоволення заяви відповідача про стягнення на його користь з позивача судових витрат суд першої інстанції мотивував критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності витрат, понесені відповідачем витрати на правничу допомогу розподілив шляхом покладення 50 000,00 грн цих витрат на позивача та 30 000,00 грн — на відповідача.
2. Межі апеляційного перегляду та узагальнені доводи апеляційної скарги
2.1. Не погодившись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, позивач 12.05.2026 через систему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн. Апеляційна скарга мотивована недотриманням місцевим господарським судом принципів співмірності та реальності витрат на оплату послуг адвоката при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
2.2. Апелянт зазначає, що справа є нескладною, предмет позову регулюється нормами ЦК України та Законом "Про гуманітарну допомогу", позов невеликий за обсягом і не містить майнових вимог, що не потребувало від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей на вивчення матеріалів справи. Обсяг фактично виконаної адвокатом роботи є незначним: подано лише один відзив, одне заперечення на відповідь (з аналогічним змістом) та одне клопотання про долучення доказів на двох аркушах. Загальна тривалість трьох судових засідань склала 2 години 13 хвилин.
На думку позивача, наданий відповідачем Акт приймання послуг не підтверджує реальний обсяг, витрачений час та складність робіт. Частина включених до акту послуг (аналіз наукової доктрини, роз`яснення клієнту змісту процесуальних дій) не пов`язана безпосередньо з розглядом справи, що свідчить про штучне розширення переліку робіт.
Гонорар у фіксованому розмірі встановлено без визначення обсягу наданих послуг адвокатом, оскільки додаткова угода про вартість правничої допомоги у розмірі 80 000,00 грн підписана в день, коли представник лише подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
Крім того, апелянт посилається на те, що ГО "Звичайні люди" є некомерційною організацією, що існує виключно за рахунок пожертв та грантів, а стягнення 50 000,00 грн. є для нього надмірним тягарем.
3. Позиція інших учасників справи
Відповідач у справі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
4. Рух справи в суді апеляційної інстанції
4.1. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.05.2026, в порядку, регламентованому статтею 32 ГПК України, визначено склад суду у справі: головуючий (суддя-доповідач) Васильєв Є.О., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.
4.2. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2026 відкрито апеляційне провадження у справі №922/338/26 за апеляційною скаргою Громадської організації "Звичайні люди" на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13 квітня 2026 року та визначено здійснювати розгляд справи в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
4.3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2026 апеляційну скаргу ГО «Звичайні люди» на рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2026 залишено без задоволення, рішення місцевого господарського суду від 30.03.2026 у справі №922/338/26 залишено без змін.
5. Фактичні обставини справи, встановлені судом
5.1. Між БО "БФ "У:ПРАВА." та Адвокатським бюро "Юрій Мица", укладено договір про надання правової допомоги 12.02.2026 (том 1, а. с. 189-190), відповідно до умов якого виконавець відповідно до умов цього Договору протягом строку його дії зобов`язується надавати Замовнику за плату правову допомогу (послуги правового характеру), вказану у п. 1.2 цьoгo Договору, а Замовник зобов`язується приймати такі послуги та оплачувати ix. 
Відповідно до цього Договору Виконавець зобов`язується надавати Замовнику наступну правову допомогу (правові послуги): правовий супровід діяльності замовника в межах компетенції виконавця за запитом замовника; представництво і захист інтересів замовника в судах та органах державної влади і місцевого самоврядування (п. 1.2 Договору). 
Відповідно до пункту 2.1 договору, виконавець самостійно організує діяльність з надання передбачених цим договором послуг, в тому числі самостійно встановлює порядок та режим здійснення діяльності з надання відповідних послуг (з урахуванням особливих умов цього договору). Виконавець має право з метою належного виконання цього договору залучати до його виконання третіх осіб (у тому числі наукових співробітників та фахівців з права інших країн) на власний розсуд, залишаючись відповідальним перед замовником за дії таких третіх осіб.
Відповідно до розділу 3 договору, сторони погодились, що гонорар за надання правової допомоги за цим договором буде визначатися сторонами ad hoc у порядку передбаченим цим розділом.
Відповідно до пунктів 3.6 - 3.8 договору про надання правової допомоги від 12.02.2026 його сторони погодились, що виконавець готує акт приймання наданих послуг і направляє (передає) два примірники такого акту замовнику. Замовник зобов`язаний протягом п`яти календарних днів з дати отримання акту приймання наданих послуг розглянути наданий виконавцем акт приймання наданих послуг, підписати його, скріпити підпис від імені замовника печаткою замовника та передати один екземпляр підписаного замовником акту приймання наданих послуг виконавцю. У випадку наявності у замовника претензій щодо якості та/або обсягу наданих послуг, замовник зобов`язаний заявити про такі претензії у строк, вказаний у п. 3.7 цього договору, але претензії щодо змісту та/або форми документів, переданих замовнику виконавцем не одночасно з актом приймання наданих послуг, а раніше, повинні бути заявлені замовником протягом п`яти календарних днів з дня отримання ним таких документів. Усі претензії за цим договором мають заявлятися письмово, з вказівкою на конкретні недоліки наданих послуг.
5.2. Того ж дня, 12.02.2026, відповідачем та Адвокатським бюро "Юрій Мица" укладена Додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 12.02.2026, за якою БО "БФ "У:ПРАВА." доручила Адвокатському бюро "Юрій Мица" здійснення представництва та захисту її інтересів в Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді та у Верховного Суді у справі № 922/338/26 (том 1, а. с.191).
Згідно пункту 2.1 додаткової угоди гонорар за здійснення представництва та захисту інтересів відповідача в господарському суді першої інстанції під час розгляду справи №922/338/26 становить 80 000 гривень 00 коп. 
Розмір гонорару, встановлений у пункті 2 (підпункти 2.1 – 2.3) цієї додаткової угоди №1, за згодою сторін є таким, що встановлений у фіксованому розмірі (п. 2.3 Додаткової угоди).
5.3. У першій заяві по суті справи (відзиві на позов від 02.03.2026) представник відповідача повідомив, що в суді першої інстанції відповідачем будуть понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 80 000,00 грн.
5.4. "БФ "У:ПРАВА." та Адвокатським бюро "Юрій Мица" 31.03.2026 був складений акт приймання наданих послуг до вказаного договору про надання правової допомоги, яким підтверджено, що виконавець надав замовнику в повному обсязі та належному якісному рівні правову допомогу (правові послуги), а саме: представництво та захист інтересів замовника в господарському суді першої інстанції під час розгляду справи № 922/338/26 на суму 80 000,00 грн, зокрема:
– вивчення матеріалів справи № 922/338/26;
– збирання доказів у справі № 922/338/26 (у тому числі підготовка необхідних звернень та запитів для подання Замовником);
– аналіз документів про права на спірне майно, обставини його ввезення на територію України та поточний облік майна;
– аналіз релевантного законодавства про гуманітарну допомогу, благодійництво та благодійні організації, право власності, процесуального законодавства, практики його застосування (у тому числі в динаміці), а також наукової доктрини з відповідних питань;
– складання клопотань та заяв по суті справи у справі №922/338/26;
– участь у судових засіданнях у справі №922/338/26;
– наданні роз`яснень Замовнику стосовно змісту релевантних відповідному спору норм матеріального права, а також з приводу змісту та значення процесуальних дій учасників справи й розвитку процесу в цілому. (том 1, а. с. 188).
5.5. ГО "Звичайні люди" 10.04.2026 до суду першої інстанції було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, зміст якого наведений у 
6. Позиція Суду
6.1. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
6.2. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
За загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним частиною четвертою статті 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частинами першою, другою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Отже відповідачем у справі заявлено до стягнення з відповідача 80 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, які складаються з гонорару адвоката у фіксованому розмірі. Вимоги щодо стягнення з позивача на користь відповідача компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, у цій справі не заявлялись.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
6.3. Відповідно до частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України). Водночас чинним процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати під час визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
6.4. Частиною п`ятою статті 126 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
6.5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що у подальшому були відображені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постановах від 19.02.2022 у справі №755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі №911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Схожих критеріїв дотримується Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Лавентс проти Латвії», «Ніколова проти Болгарії», «Єчюс проти Литви»).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справах «Баришевський проти України», «Двойних проти України», «East/West Alliance Limited» проти України»).
Отже, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
6.6. Суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, врахувавши результати розгляду справи у господарському суді, заперечення відповідача, вважав, що витрати у сумі 80 000, 00 грн не є співмірними з обсягом наданих послуг, не відповідають таким критеріям як розумність і необхідність, натомість обґрунтованою є сума 50 000,00 грн. 
Проте апеляційний господарський суд не може повністю погодитися з таким розподілом судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо надмірного розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує, що ціна позову в цій справі становить 328 975,99 грн, що є меншою за 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законодавство, яке регулює спірні правовідносини, є сформованим. Справа не містить виключних обставин, що потребували значного часу на підготовку процесуальних документів, а також необхідності аналізу наукової доктрини з відповідних питань, як про це було зазначено представником відповідача. 
Також акт приймання наданих послуг не містить деталізованого опису робіт, що були надані адвокатом та містить фактично дублюючі послуги (вивчення матеріалів справи №922/338/26 та аналіз документів про права на спірне майно, обставини його ввезення на територію України та поточний облік майна, оскільки зазначені документи знаходяться в матеріалах справи).
6.7. Протокол судового засідання (підготовчого) від 02.03.2026 в режимі відеоконференції (том 1, а.с. 93-94) свідчить, що підготовче судове засідання тривало менше 10 хвилин (11:33:48–11:42:25), а розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача. Протокол судового засідання (підготовчого) від 16.03.2026 в режимі відеоконференції (том 1, а.с. 150-151) свідчить, що підготовче судове засідання тривало 13 хвилин (11:15:15– 11:27:58). Протокол судового засідання від 30.03.2026 в режимі відеоконференції (том 1, а.с. 167-169) свідчить, що судове засідання тривало близько 50 хвилин (12:22:23– 13:11:20). Загальні витрати часу представника відповідача у зв`язку з безпосередньою участю в судових засіданнях у справі склали 73 хвилини.
Відтак, за відсутності деталізації обсягу часу, витраченого адвокатом Мицею Ю.В. на надання правничої допомоги клієнту у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, відсутності належного обґрунтування зв`язку кожного з найменувань правової допомоги за актом від 31.03.2026 із розглядом справи судом першої інстанції, апеляційний господарський суд вважає, що за результатами розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу на позивача у справі необхідно частково покласти понесені відповідачем витрати за договором від 12.02.2026 у розмірі 10 000,00 грн, що відповідає критерію розумності судових витрат та їхньої співмірності.
7. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
7.1. Згідно з частиною першою статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
7.2. При апеляційному перегляді додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 у справі №922/338/26 доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, що є підставою скасування додаткового рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивача на користь відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 269, 270, пунктом 2 частини першої статті 275, статтями 277, 281 – 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ: 

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Звичайні люди" на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 у справі №922/338/26 задовольнити частково. 
2. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 у справі №922/338/26 скасувати в частині стягнення з Громадської організації "Звичайні люди" (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4, офіс 219, код ЄДРПОУ 43108413) на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "У:ПРАВА." (62495, Харківська область, Харківський район, селище Васищеве, вул. Шевченка, буд. 86, код ЄДРПОУ 45885323) 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Відмовити у задоволенні заяви Благодійної організації "Благодійний фонд "У:ПРАВА." від 02.04.2026 про розподіл судових витрат у справі №922/338/26 в частині стягнення з Громадської організації "Звичайні люди" (61166, м. Харків, вул. Серпова, буд. 4, офіс 219, код ЄДРПОУ 43108413) на користь Благодійної організації "Благодійний фонд "У:ПРАВА." (62495, Харківська область, Харківський район, селище Васищеве, вул. Шевченка, буд. 86, код ЄДРПОУ 45885323) 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
4. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.04.2026 у справі №922/338/26 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови в порядку та у випадках, що передбачені статтями 286 – 291 Господарського процесуального кодексу України. 
Повну постанову складено 30.06.2026.

Головуючий суддя Є.О. Васильєв

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка