УХВАЛА

01 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/10757/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Вронської Г.О.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва (Маринченко Я.В.)
від 23.12.2025
на постанову Північного апеляційного господарського суду (Колесник Р.М., Сковородіна О.М., Тищенко А.І.)
від 11.03.2026 (повний текст складено 16.03.2026)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофко агрі ресорсіз Україна"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про  стягнення 2 177 031,36 грн

ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кофко агрі ресорсіз Україна" (надалі - Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі -Відповідач, Скаржник) про стягнення 2 177 031,36 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок зловживання Відповідачем монопольним (домінуючим) становищем на ринку перевезення вантажів залізничним транспортом у межах території України, що призвело до ущемлення інтересів суб`єктів господарювання, Позивач поніс необґрунтовані витрати на оплату послуг з подачі й забирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльній станції, для виконання комерційних операцій, а також робіт, пов`язаних з прийманням, видачею, навантаженням i вивантаженням в розмірі 1 088 515,68 грн, які відповідно до статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підлягають відшкодуванню у подвійному розмірі.
3. Господарський суд міста Києва рішенням від 23.12.2025 залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом у постанові від 11.03.2026, позов задовольнив, стягнув з Відповідача на користь Позивача шкоду у розмірі 2 177 031,36 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 124,37 грн.
4. 06 квітня 2026 року Відповідач (Скаржник), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить:
- поновити строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі №910/10757/25;
- відкрити провадження у справі № 910/10757/25 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026;
- касаційну скаргу Скаржника - задовольнити;
- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі №910/10757/25 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції;
- судові витрати покласти на Позивача.
5. Підставами касаційного оскарження Скаржник вказав пункти 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) з посиланням на пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України. 
6. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій застосували норму процесуального права, а саме:
- частину 4 статті 75 ГПК України, не врахувавши висновки Верховного Суду викладені в постановах від 16.03.2023 у справі № 910/147/22, від 02.02.2021 у справі № 910/17891/19, від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16, від 17.02.2021 у справі № 914/1257/18, від 14.12.2021 у справі № 910/7841/20, від 08.08.2019 у справі № 922/2013/18 стосовно того, що преюдикцію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта;
- статтю 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не врахувавши висновок Верховного суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 910/14588/21, а саме: "При вирішенні спорів про стягнення з суб`єкта господарювання - порушення конкурентного законодавства шкоди в подвійному розмірі на підставі вищезазначеної норми права, судам слід встановити факт завдання шкоди заявнику та розмір такої шкоди, якщо зазначене не було встановлено в рішенні Антимонопольного комітету України.
7. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України Скаржник зазначив що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином докази, а саме митні декларації № UA 504060/2019/008471, UA 504060/2019/008470, UA 504060/2019/008468, UA 504120/2019/109342, UA 504120/2019/108742, UA 504120/2019/108744, UA 504120/2019/107939, UA 504120/2019/107793, UA 504120/20119/107794, UA 508220/2020/100004, UA 504120/2019/109338, UA 504120/2019/108741, UA 504120/2019/107757, UA 504120/2019/107936.
8. Враховуючи обґрунтування Скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 1 частини 3 статті 310 ГПК України, Суд дійшов висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі цих пунктів. 
9. Однак, перевіривши матеріали касаційної скарги Скаржника, Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.
10. Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
11. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
12. Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
13. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
14. Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
15. Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
16. Таким чином у даному випадку судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 910/10757/25 підлягав сплаті у сумі 52 248,75 грн а саме: 2 177 031,36х1,5х200%х0,8=52 248,75 грн.
17. Однак, до касаційної скарги Скаржник не додав платіжний документ про сплату судового збору. 
18. Згідно із частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 ГПК України, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
19. Відповідно до приписів частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
20. З огляду на викладене, касаційна скарга Скаржника залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України із наданням строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:
- надати Суду документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 52 248,75 грн за подання касаційної скарги.
21. Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 910/10757/25 буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 292 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 у справі № 910/10757/25 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, у спосіб визначений в цій ухвалі.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Українська залізниця", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. Вронська