Справа № 462/4349/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця
м. Миколаєва, місце праці: ФОП ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 

за ч. 1, 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

ОСОБА_1 24.03.2026, близько першої половини дня, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про озорону дитинства», що прояивлось у тому, що останній придбав мотоцикл марки Yamaha MT-07 A Y-AMT, без реєстраційних номерних знаків, своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та того ж дня відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикл марки Yamaha MT-07 A Y-AMT. 
Крім того, 24.03.2026 близько першої половини дня, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Збиральна, 16, неповнолітній син ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , віком 15 років, порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керував мотоциклом марки Yamaha MT-07 A Y-AMT, без реєстраційних номерних знаків, без відповідного права керування даним транспортним засобом, однак не досягнув віку, з якого настає адміністративна відповідальність. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 3
ст. 184 КУпАП. 
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10.06.2026 суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження та відкладення судового розгляду спарви. Справи про адміністративні правопорушення
№ 462/4349/26 за ч. 3 ст. 184 КУпАП та № 462/4350/26 за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо гр. ОСОБА_1 постановлено об`єднати і розглядати в одному провадженні, присвоївши спільній справі № 462/4349/26.
ОСОБА_2 , в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою, в якій міститься особистий підпис ОСОБА_1 про дату та час наступного судового засідання у вказаній справі на 18.06.2026.
17.06.2026 на електронну пошту суду надійшло клопотання від імені ОСОБА_1 про відкладення судового засідання у зв`язку із його незадовільним станом здоров`я та перебування на лікуванні.
Разом з тим, ознайомившись із клопотанням, встановлено, що таке не містить жодних відомостей щодо його підписання кваліфікованим електронним підписом для належної ідентифікації особи відправника. 
Так, положення КУпАП не містять норм про можливість подання до суду процесуальних документів в електронній формі, шляхом їх надіслання на електронну пошту.
Проте, не виключається подання заяв сформованої в підсистемі «Електронний суд» та скріпленої кваліфікованим електронним підписом (КЕП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Згідно статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.
Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
У даному випадку, клопотання, яке надійшло на електронну пошту суду від імені ОСОБА_3 є неналежно оформленим, оскільки не відповідає наведеним вище вимогам закону, до того ж зміст клопотання містить суперечливі обставини щодо підстав для відкладення судового засідання, оскільки в описовій частині клопотання міститься покликання про госпіталізацію та перебування лікуванні саме ОСОБА_1 , водночас вказуючи у тексті клопотання про представлення підтверджуючих документів надалі, заявник зазначає, що такі будуть надані після завершення лікування дитини, при цьому відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження викладеного, що позбавляє суд самостійно перевірити та уточнити розбіжності. 
Відтак, суд приходить до висновку про відсутність у даному випадку підстав для повторного відкладення розгляду справи, оскільки згадане клопотання про відкладення судового розгляду не оформлене належним чином, відповідно до діючих норм закону та до суду не надано жодних належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 поважних причин повторної неявки у судове засідання.
Окрім того, слід звернути увагу також на те, що в межах розгляду вказаної справи попередні судові засідання, які були призначені на 04.06.2026, 10.06.2026, 15.06.2026, відкладались судом відповідно до письмових клопотань ОСОБА_1 , зокрема від 04.06.2026 про надання права на захист, 09.06.2026 та 15.06.2026 про відкладення судового засідання та надання можливості ознайомитись із матеріалами справи. 
Поруч з цим, незважаючи на надання судом у повному обсязі особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості скористатись правом з надання йому кваліфікованої правової допомоги, реалізацію ним свого права на ознайомлення із матеріалами справи 15.06.2026, тобто завчасно до початку наступного судового засідання у справі, яке було призначено на 18.06.2026, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, не надав пояснень щодо протоколів про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, на переконання суду такі дії з боку ОСОБА_1 свідчить про безпідставне умисне затягування справи, чим нівелюється завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Таким чином, беручи до уваги той факт, що у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. 
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
У відповідності до ч. 3 ст. 184 КУпАП за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу, передбачено накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується у формі умислу.
Статтею 12 Закону України «Про освіту» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину тощо.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 211734 від 07.05.2026, серії ВБА № 211733 від 07.05.2026, рапортом старшого слідчого СВ ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 21.04.2026, згідно з яким під час аналізу мережі Інтернет, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи поблизу магазину «Yamaha» за адресою: м. Львів, вул. Збиральна, 6, неналежно виконуючи покладені на нього батьківські обов`язки, достовірно знаючи про відсутність у його неповнолітнього сина – ОСОБА_2 , 26.906.2010 р.н., права на керування трнаспортними засобами, придбав мотоцикл марки «Yamaha», та усвідомлюючи можливі наслідки, передав керування вказаним транспортним засобом своєму неповнолітньому синові; рапортом старшого слідчого СВ ВП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 24.03.2026, відповідно до якого 23.03.2026 близько 18.20 год. на автодорозі між с. Тростянець – м. Миколаїв Стрийського району Львівської області неповнолітній кермувальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мотоциклом марки «Yamaha», MT-07 A Y-AMT, без реєстраційних номерних знаків, рухаючись в напрямку с. Тростянець здійснив виїзд за смугу зустрічного руху та виконував маневр обгону попутного автомобіля «ВАЗ 2019», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду, та в момент обгону змінив траєкторію свого руху ліворуч, з частковим виїздом на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення. В результаті ДТП неповнолітній ОСОБА_2 та його пасажир отримали тілесні ушкодження та госпіталізовані в лікарню, протоколом огляду речей від 25.03.2026, а саме диску, на якому містяться відеофайли та фотозображення щодо керування неповнолітнім ОСОБА_2 мотоциклом марки та при цьому присутній ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 та відеозаписами і фотофіксацією, долученими до матеріалів справи, які оглянуті судом в судовому засіданні. 
За керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст.184 КУпАП.
Статтею 23 КпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що доОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження, за ч. 3 ст. 184 КУпАП - у виді штрафу та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Керуючись ст. 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення:
за ч.1 ст.184 КУпАП – у виді попередження;
за ч. 3 ст. 184 КУпАП – у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 36 КУпАП, визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз
З оригіналом згідно.
Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи № 462/4349/26. 
Суддя Б.М. Гедз