ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року 
м. Київ
Cправа № 910/4162/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

учасники справи:
представник фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича - Трепшина К. О. 
арбітражна керуюча Белінська Н. О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича (вх. № 2836/2026)
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026
у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. - головуючого, Остапенка О. М., Сотнікова С. В.
та постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 
у складі судді Мандичева Д. В.
у справі № 910/4162/25
за заявою ОСОБА_2 
про неплатоспроможність,
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
1. Фізична особа ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги п`ятої Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).
2. Боржник зазначив про наявність кредиторської заборгованості перед фізичною особою-підприємцем Олексюком Сергієм Леонідовичем (далі - ФОП Олексюк) та Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на суму 4 918 640,17 грн, яку не може погасити.
3. На обґрунтування причин виникнення неплатоспроможності боржник зазначив, що до 2016 року здійснював підприємницьку діяльність, пов`язану з реалізацією сільськогосподарської техніки та обладнання, які отримував від постачальників для подальшого продажу.
4. За твердженням боржника, у травні 2016 року під час організації перевезення чергової партії тракторів із м. Дніпро автомобіль, який здійснював перевезення вантажу, після завантаження не прибув до місця призначення, а зв`язок із водієм був втрачений. У зв`язку із зазначеними обставинами розпочалися пошуки вантажу та звернення до правоохоронних органів.
5. Боржник також вказав, що після зникнення вантажу контрагенти почали пред`являти до нього вимоги щодо відшкодування вартості техніки, яка, на їх переконання, була поставлена на його замовлення. При цьому боржник стверджує, що частина документів щодо іншої продукції була оформлена постачальниками наперед як забезпечення виконання зобов`язань, однак відповідний товар фактично ним не отримувався.
6. Крім того, зі слів боржника, протягом наступного періоду він став потерпілим від кількох крадіжок, унаслідок яких було викрадено значні грошові кошти. За наведеними фактами він звертався до правоохоронних органів, однак викрадене майно та кошти повернуті не були.
7. Боржник зазначив, що для врегулювання заборгованості продовжував співпрацювати з контрагентами та частково погасив борг за рахунок здійснення господарської діяльності. Водночас у подальшому контрагенти звернулися до суду з відповідними вимогами, а належне боржнику майно, яке перебувало в заставі, було реалізоване в рахунок погашення заборгованості.
8. За твердженням боржника, у зв`язку з наявністю виконавчих проваджень та блокуванням банківських рахунків він фактично втратив можливість продовжувати підприємницьку діяльність, що призвело до подальшого погіршення його фінансового стану. Надалі для виконання існуючих зобов`язань він був змушений залучати нові кредитні кошти, що, за його словами, спричинило накопичення боргів та зрештою призвело до стану неплатоспроможності.
9. На підтвердження наведених обставин щодо викрадення грошових коштів боржник долучив до заяви витяг з кримінального провадження № 12016090010001552 від 13.04.2016, відповідно до якого 11.04.2016 він звернувся до органів Національної поліції із заявою про вчинення крадіжки грошових коштів із його житла в  
м. Івано-Франківську. 10 .  ОСОБА_2 у доданих до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022, 2023, 2024 та 2025 (станом на 01.03.2025) у підрозділі А (майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування боржника) розділу ІІІ (відомості про нерухоме майно боржника та членів його сім`ї) зазначено відомості, що відповідають інформаційній довідці № 410723491 від 31.01.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_2 , згідно з якою домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1344858226212, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) належить на праві власності ОСОБА_2 .
11. При цьому боржником разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подано до суду докази відчуження вказаного об`єкту нерухомості на користь ОСОБА_3 (договір купівлі-продажу від 06.09.2017, укладений між ОСОБА_2 (як Продавцем) та ОСОБА_3 (як Покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квачак Л.Т. та зареєстрований в реєстрі за № 3297), а також витяг № 96534583 від 07.09.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна (домоволодіння, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1344858226212), згідно з яким вказане домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_3 (дата, час державної реєстрації: 06.09.2017 17:31:53, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3297, виданий 06.09.2017, видавник: Квочак Л.Т., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу).
12. 07.05.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва, серед іншого, відкрито провадження у справі у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючою реструктуризацією боргів арбітражну керуючу Белінську Н. О. 
13. 20.06.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій ОСОБА_2 про майновий стан.
14. 24.06.2025 ОСОБА_2 подав до суду виправлені декларації про майновий стан.
15. 27.06.2025 до суду надійшла заява керуючої реструктуризацією про долучення до матеріалів справи акту опису майна боржника від 06.06.2025.
16. 02.07.2025 ухвалою Господарського суду міста Києва визнано кредиторами ОСОБА_2 : ФОП Олексюка з грошовими вимогами на суму 4 381 119,06 грн; Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції з грошовими вимогами на суму 46 856,00 грн; визначено дату проведення зборів кредиторів: 14.07.2025; визначено дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів, або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 20.08.2025.
17. За умовами плану реструктуризації боргів ОСОБА_2 , погодженого боржником, станом на 08.07.2025, передбачалося таке:
- середньомісячний дохід боржника - 6 861,03 грн (щомісячні пенсійні виплати);
- загальні витрати боржника на місяць складають 5 861,00 грн, з яких: 2 361,00 грн. - необхідний прожитковий мінімум в місяць для боржника, 540,00 грн - щомісячні витрати на мобільний інтернет та зв`язок, 1 300,00 грн - необхідні витрати в місяць на медичне лікування, 660,00 грн - орендна плата за житло боржника, 1 000,00 грн - витрати на комунальні послуги.
- різниця між доходами та витратами боржника в місяць - 1 000,03 грн;
- за рахунок грошових коштів у розмірі 1 000,03 грн (запропоновано повне погашення судових витрат кредиторів, а також часткове погашення кредиторських вимог ФОП Олексюка у розмірі 47 944,00 грн (вимоги другої черги) протягом 60 місяців після затвердження господарським судом плану реструктуризації боргів боржника;
- решта заборгованості (кредиторські вимоги ФОП Олексюка другої черги у розмірі 4 327 119,06 грн, та також кредиторські вимоги Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції третьої черги у розмірі 40 800,00 грн) запропонована до списання.
18. 14.07.2025 проведено збори кредиторів ОСОБА_2 шляхом опитування у порядку, визначеному Прикінцевими та перехідними положеннями КУзПБ.
19. Згідно з Протоколом № 1 від 14.07.2025 в опитуванні взяла участь представниця кредитора ФОП Олексюка С.Л. (4 375 063,06 голосів). Кредитор Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області (із правом дорадчого голосу) не брав участі в опитуванні.
20. 14.07.2025 зборами кредиторів прийнято, зокрема, рішення, а саме:
- не схвалювати звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника № 02-680/3598 від 20.06.2025;
- не схвалювати план реструктуризації боргів боржника станом на 08.07.2025;
- клопотати перед Господарським судом міста Києва про закриття провадження у справі № 910/4162/25.
21. 08.08.2025 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією про виконану роботу у процедурі реструктуризації боргів ОСОБА_2 .
22. 18.08.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ФОП Олексюка С. Л. про закриття провадження у справі.
23. У заяві зазначено про те, що ОСОБА_2 умисно приховано обставини виникнення заборгованості перед ФОП Олексюком С.Л., натомість вказано про вчинення протиправних дій щодо боржника, що і стало підставою для виникнення значної заборгованості, яку ОСОБА_2 не має змоги погасити. 
24. ФОП Олексюк С.Л. вважає, що боржник подав декларації про майновий стан із зазначенням неповної інформації. Так, на переконання кредитора, ОСОБА_2 допустився недобросовісного підходу до процедури неплатоспроможності. Зазначене підтверджується звітом керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника фізичної особи ОСОБА_2 № 02-680/3598 від 20.06.2025, у якому вказано, що при перевірці декларації про майновий стан боржника керуючим реструктуризацією встановлено порушення: щодо відсутності відомостей про фінансові зобов`язання боржника за 2022 - 2024 роки; щодо відсутності інформації про готівкові та електронні кошти за 2022 - 2024 роки. Хоча боржником і було подано до господарського суду виправлені декларації про майновий стан ОСОБА_2 після отримання зазначеного звіту керуючого реструктуризацією, вказані обставини, на думку кредитора, не спростовують недобросовісності боржника в указаній частині.
25. Також, ФОП Олексюк С.Л. зазначає, що ОСОБА_2 було задекларовано право власності на нерухоме майно, яке йому не належить, а саме - декларування права власності на житловий будинок, який був ним відчужений ще у 2017 році.
26. Такі дії, на думку кредитора, ймовірно були спрямовані на створення у суду та кредиторів хибного уявлення про наявність у боржника ліквідних активів, які потенційно могли б бути включені до плану реструктуризації чи реалізовані в процедурі погашення боргів. Це дозволяло боржнику імітувати готовність до співпраці та наявність майнової бази для врегулювання боргів, водночас приховуючи реальний стан речей.
27. Крім того, за доводами ФОП Олексюка С.Л., боржник приховував незадекларовані доходи, оскільки згідно з витягом з бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території", наданого Адміністрацією Державної прикордонної служби України, за період з листопада 2022 року по листопад 2024 року ОСОБА_2 , який декларує повну неплатоспроможність та єдине джерело доходу у вигляді пенсії, здійснив шість закордонних поїздок, а саме: 14.11.2022 - 23.11.2022 (тривалість: 10 днів); 25.01.2023 - 07.02.2023 (тривалість: 14 днів); 11.10.2023 - 24.10.2023 (тривалість: 14 днів); 18.11.2023 - 29.11.2023 (тривалість: 12 днів); 11.05.2024 - 22.05.2024 (тривалість: 12 днів); 01.11.2024 - 17.11.2024 (тривалість: 17 днів).
28. За приблизним підрахунком кредитора мінімально необхідних витрат на такі закордонні подорожі включно із транспортними витратами (мінімальна вартість поїздки з м. Києва до м. Варшава (Польща) та назад автобусом - 3 800 грн на одну подорож) та витратами на перебування в країні прибуття (приблизний мінімальний добовий бюджет на проживання, економне харчування еквівалентний 1 500 грн на добу), складає в середньому не менше ніж 20 000,00 грн на одну поїздку. Порівнюючи задекларовані боржником доходи за періоди закордонних подорожей, вбачається, що мінімальні витрати на такі поїздки перевищують заявлені доходи в декілька разів, що є об`єктивно неможливим для особи, яка живе виключно на пенсію. До того ж, кредитор припускає, що Польща використовувалася боржником лише як транзитна країна для подальших подорожей до держав з вищим рівнем життя та, відповідно, вищими витратами.
29. Кредитор зазначає, що згідно з матеріалами справи, зокрема звітом керуючого реструктуризацією, боржник проживає сам, не має на утриманні дітей чи інших родичів, що виключає ймовірність отримання ним фінансової допомоги від членів сім`ї для покриття таких значних витрат. Таким чином, систематичне та суттєве перевищення витрат над офіційними доходами, на думку кредитора, є прямим доказом наявності у боржника інших, прихованих джерел доходів, які він умисно не задекларував, намагаючись ввести суд в оману щодо свого реального фінансового стану.
30. З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, які, на переконання ФОП Олексюка, свідчать про недобросовісність поведінки ОСОБА_2 , кредитор просить суд закрити провадження у справі про неплатоспроможність.
31. Керуючою реструктуризацією Белінською Н. О. до звіту про виконану роботу станом на 08.08.2025 долучено інформаційну довідку № 429508610 від 02.06.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (параметри пошуку - за повним співпадінням), у якій зазначено наступну інформацію, а саме:
- боржнику на праві власності (дата, час державної реєстрації: 09.078.2017 16:33:15) належить земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1322899926212, кадастровий номер 2621280302:02:001:0039, місцезнаходження: АДРЕСА_2 );
- боржнику на праві власності (дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 07.09.2009) належить домоволодіння (реєстраційний номер майна: 4317696, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
32. 18.08.2025 до суду надійшла заява керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Белінської Н. О. про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів ОСОБА_2 .
33. 05.09.2025 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, в яких боржник виправив інформацію про належність йому на праві власності домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1344858226212, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
34. 05.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення керуючої реструктуризацією щодо заяви ФОП Олексюка про закриття провадження у справі.
35. На думку арбітражної керуючої Белінської Н. О., наведення боржником своєї позиції на обґрунтування причин неплатоспроможності не може свідчити про його недобросовісність; кредитором із посиланням на відповідні належні та допустимі докази не доведено існування недобросовісності у поведінці ОСОБА_2 ; обставини укладення боржником у 2017 році правочинів з відчуження нерухомого майна не підлягають оцінці господарським судом у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , провадження у якій було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025; доводи кредитора про існування у ОСОБА_2 прихованих доходів ґрунтуються виключно на його (кредитора) власних припущеннях та арифметичних розрахунках витрат і доходів ОСОБА_2 .
36. 05.09.2025 до суду від ОСОБА_2 надійшли пояснення щодо поданої ФОП Олексюком С. Л. заяви про закриття провадження у справі.
37. Так, щодо обґрунтування обставин, що спричинили неплатоспроможність, боржник зазначив, що ним у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було викладено власне бачення тієї ситуації у житті, яка, на його думку, спричинила його неплатоспроможність. При цьому, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було долучено всі наявні у нього докази на підтвердження перебування ОСОБА_2 у стані неплатоспроможності.
38. Стосовно зазначення відомостей у деклараціях про майновий стан за 2022, 2023, 2024 та 2025 роки щодо того, що боржнику на праві власності належить житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вказав, що відповідна інформація про зареєстроване за боржником право власності містилася у інформаційній довідці з ДРРПНМ № 410723491 (додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність). При цьому, боржником разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність також було подано договори купівлі-продажу від 06.09.2017, згідно з якими боржником у 2017 році було відчужено належні йому будинок та земельну ділянку.
39. Крім того, боржник зазначає, що у звіті керуючого реструктуризацією, складеному за результатами перевірки декларацій ОСОБА_2 про майновий стан, жодних зауважень щодо відсутності підстав для декларування об`єкта нерухомості (житлового будинку) вказано не було, у зв`язку з чим боржником не вносилися відповідні виправлення до декларацій про майновий стан ОСОБА_2 у наведеній частині.
40. Стосовно аргументів кредитора щодо приховування боржником незадекларованих доходів ОСОБА_2 зазначено, що він виїжджав за кордон у військовий час на запрошення друзів за рахунок коштів волонтерів.
41. Згідно з повідомленням Головного управління ДПС у м. Києві від 04.08.2025 контролюючим органом надано суду інформацію про доходи боржника (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 03.06.2025), згідно з якою ОСОБА_2 за три роки до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (2022, 2023 та 2024 роки) отримано дохід у розмірі 200,00 грн.
42. Відповідно до довідки про доходи від 31.03.2025, сформованої засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, пенсіонер ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську в Івано-Франківській обл. і отримує пенсію за віком. Загальний розмір пенсії за період з 01.01.2022 по 28.02.2025 складає 201 767,38 грн.
43. Згідно з повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19/43740-25-Вих від 27.05.2025 ОСОБА_2 шість разів виїздив за кордон, а саме: 14.11.2022 - 23.11.2022 (тривалість: 10 днів); 25.01.2023 - 07.02.2023 (тривалість: 14 днів); 11.10.2023 - 24.10.2023 (тривалість: 14 днів); 18.11.2023 - 29.11.2023 (тривалість: 12 днів); 11.05.2024 - 22.05.2024 (тривалість: 12 днів); 01.11.2024 - 17.11.2024 (тривалість: 17 днів).
Короткий зміст постанови суду першої інстанції 
44. 19.09.2025 постановою Господарського суду міста Києва, зокрема, відмовлено ФОП Олексюку у задоволенні заяви про закриття провадження у справі у справі № 910/4162/25; припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_2 ; визнано боржника банкрутом.
45. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність та про необхідність переходу до процедури погашення боргів боржника.
46. Суд встановив, що у поданих разом із заявою про відкриття провадження деклараціях боржник зазначив відомості про житловий будинок і земельну ділянку відповідно до інформації, яка містилася в отриманій ним довідці з державних реєстрів. Водночас разом із заявою про відкриття провадження боржник подав документи, які підтверджували відчуження зазначених об`єктів нерухомості ще у 2017 році. На думку суду, це свідчить про те, що боржник не приховував відповідної інформації від суду та кредиторів і надав усі наявні документи щодо свого майнового стану. Також суд врахував, що після подання кредитором заяви про закриття провадження боржник подав уточнені декларації та виправив відомості щодо належності цього майна.
47. У зв`язку з цим суд відхилив доводи кредитора про навмисне надання боржником недостовірної інформації щодо його майнового стану та про створення хибного уявлення щодо наявності у нього ліквідних активів. Суд зазначив, що боржник не пропонував використовувати спірне домоволодіння для погашення заборгованості, не включав його до механізмів виконання плану реструктуризації та не обґрунтовував необхідність переходу до наступної процедури наявністю такого майна.
48. Не погодився суд і з доводами про приховування боржником доходів. Суд встановив, що відомості про доходи, зазначені у деклараціях, відповідають інформації, отриманій від податкового органу та Пенсійного фонду. Посилання кредитора на закордонні поїздки боржника та припущення щодо наявності незадекларованих доходів суд визнав такими, що не підтверджені належними доказами. Суд врахував пояснення боржника про те, що виїзди за кордон у період воєнного стану здійснювалися на запрошення друзів за волонтерські кошти, а наведені кредитором розрахунки можливих витрат на такі поїздки мають припущений характер і не підтверджують наявності прихованих доходів.
49. Оцінивши поведінку боржника загалом, суд дійшов висновку про відсутність доказів його недобросовісності під час розгляду справи. Суд виходив із того, що боржник надав необхідні документи та пояснення щодо причин неплатоспроможності, відомості про доходи й майновий стан, а також подав план реструктуризації боргів.
50. Досліджуючи питання подальшого руху справи, суд встановив, що боржник подав на розгляд кредиторів план реструктуризації, який відповідає встановленим вимогам. План передбачав погашення судових витрат, часткове погашення вимог кредитора за рахунок щомісячної різниці між доходами та витратами боржника протягом п`яти років і списання решти заборгованості.
51. Суд звернув увагу на обставини, які впливають на можливості боржника виконувати зобов`язання, а саме: похилий вік боржника (71 рік), відсутність членів сім`ї, наявність лише пенсійного доходу, необхідність витрат на проживання та лікування, а також відсутність іншого майна чи джерел доходу, крім пенсії та земельної ділянки. З огляду на це суд визнав запропонований розмір щомісячних платежів реальним і таким, що відповідає фактичним можливостям боржника.
52. Разом із цим суд врахував, що єдиний кредитор відмовився схвалити план реструктуризації, посилаючись на його економічну необґрунтованість та те, що він передбачає списання понад 98 % визнаної заборгованості. Водночас суд дійшов висновку, що запропоновані умови не свідчать про прагнення боржника до безпідставного списання боргу, а обумовлені його віком, майновим станом, станом здоров`я та фактичною відсутністю інших джерел доходу.
53. Суд також звернув увагу, що кредитор після відмови у схваленні плану одразу ініціював питання про закриття провадження у справі, не пропонуючи альтернативних умов врегулювання заборгованості, змін до плану реструктуризації або інших компромісних варіантів. На думку суду, така поведінка свідчить про відсутність наміру досягти компромісу з боржником у межах процедури реструктуризації.
54. Врахувавши, що протягом понад 120 днів із моменту відкриття провадження план реструктуризації не був схвалений кредиторами, підстав для закриття провадження не встановлено, докази недобросовісної поведінки боржника відсутні, а подальше перебування справи на стадії реструктуризації не сприятиме досягненню мети процедури неплатоспроможності, суд дійшов висновку про необхідність визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
55. 25.03.2026 постановою Північного апеляційного господарського суду постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 залишено без змін.
56. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника. Апеляційний суд виходив із того, що зазначення боржником у деклараціях відомостей про домоволодіння було зумовлено наявністю відповідного запису в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тоді як одночасно із заявою про відкриття провадження боржник подав документи, які підтверджують відчуження цього майна ще у 2017 році. За таких обставин суд не встановив ознак умисного надання боржником недостовірної інформації щодо свого майнового стану.
57. Також апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів приховування боржником доходів. Доводи кредитора щодо витрат на закордонні поїздки, а також припущення про наявність незадекларованих доходів не були підтверджені доказами, тоді як відомості про доходи боржника відповідали інформації, наданій контролюючими органами та Пенсійним фондом України.
58. Крім того, апеляційний суд вважав правильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для переходу до процедури погашення боргів боржника. Суд зазначив, що сплив 120-денний строк з дня відкриття провадження у справі, план реструктуризації боргів кредиторами не схвалено, а подальше перебування справи на стадії реструктуризації не сприятиме досягненню цілей процедури неплатоспроможності.
59. Апеляційний суд підтримав висновок суду першої інстанції про те, що запропоновані боржником умови реструктуризації, попри передбачене списання значної частини заборгованості, відповідають його реальному майновому та соціальному становищу, з урахуванням похилого віку боржника, відсутності інших членів сім`ї, обмежених доходів та відсутності майна, окрім земельної ділянки.
60. Також суд апеляційної інстанції погодився з оцінкою місцевого господарського суду щодо поведінки кредитора, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів недобросовісності боржника, тоді як збори кредиторів після відмови у схваленні плану реструктуризації одразу звернулися з клопотанням про закриття провадження, не виявивши наміру досягти компромісу щодо врегулювання заборгованості.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
61. У касаційній скарзі ФОП Олексюк просить: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 на підставі частини сьомої статті 123 КУзПБ.
62. У касаційній скарзі кредитор посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вказуючи на застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, а також на підставу, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини третьої статті 310 цього Кодексу, посилаючись на недослідження судами зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.
63. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, від 20.09.2023 у справі № 909/496/21, від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.
64. На обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що боржник у деклараціях про майновий стан за 2022- 2024 роки вказував відомості про належність йому на праві власності домоволодіння, яке було відчужене ще у 2017 році, а виправлені декларації подав лише після звернення кредитора із заявою про закриття провадження у справі. На думку скаржника, суди безпідставно не застосували наслідки, передбачені частиною сьомою статті 123 КУзПБ, помилково виходячи з того, що зазначення таких відомостей було зумовлене наявністю відповідного запису в державному реєстрі.
65. Крім того, скаржник стверджує, що боржник не надав належних доказів щодо джерел походження коштів та руху грошових коштів за період, який передував відкриттю провадження у справі, зокрема банківських виписок та інших первинних документів. При цьому судами залишено поза увагою обставини здійснення боржником шести закордонних поїздок у 2022- 2024 роках за відсутності офіційних доходів, окрім пенсійних виплат, а пояснення боржника про фінансування таких поїздок волонтерами та друзями не підтверджені належними доказами.
66. Також ФОП Олексюк зазначає про невідповідність між офіційними доходами боржника та його витратами, зокрема пов`язаними з оплатою послуг арбітражного керуючого, а також вказує на суперечності у поданих боржником відомостях щодо витрат на комунальні послуги. На думку скаржника, зазначені обставини свідчать про приховування боржником реального майнового стану та недобросовісне використання процедури неплатоспроможності з метою уникнення виконання зобов`язань перед кредитором.
Б. Позиції інших учасників справи 
67. У відзиві на касаційну скаргу арбітражна керуюча Белінська Н.О. просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Зазначає, що боржник надав усі необхідні документи для підтвердження свого майнового та фінансового стану, а керуючою реструктуризацією здійснено належну перевірку його активів, доходів та зобов`язань шляхом направлення відповідних запитів до державних органів, банків та інших установ. Вказує, що кредитор не надав доказів наявності у боржника майна чи доходів, достатніх для задоволення вимог кредиторів.
68. У запереченнях на касаційну скаргу боржник зазначає, що під час провадження ним було надано всі необхідні відомості про майновий стан, а виявлені під час перевірки декларацій неточності усунуто шляхом подання уточнених декларацій. Вважає безпідставними доводи кредитора щодо приховування майна та доходів, посилаючись на результати перевірки керуючої реструктуризацією. Також зазначає, що причинами його неплатоспроможності стали обставини, пов`язані з господарською діяльністю у 2016 році, втратою коштів та майна, припиненням підприємницької діяльності й наявністю виконавчих проваджень. На думку боржника, сам факт непогодження плану реструктуризації не є безумовною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність, а суди попередніх інстанцій надали належну оцінку всім обставинам справи та дійшли правильного висновку про відсутність підстав для застосування наслідків, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ. У зв`язку з цим просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
69. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
70. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про припинення процедури реструктуризації боргів фізичної особи, визнання боржника банкрутом та введення щодо фізичної особи процедури погашення боргів.
71. Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, визначено Книгою п`ятою КУзПБ.
72. Згідно з частиною другою статті 6 КУзПБ щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.
73. Положення статті 1 КУзПБ визначають, що:
- реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника;
- погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.
74. Згідно з положеннями КУзПБ судова процедура реструктуризації боргів боржника вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та має строковий характер.
75. Так, в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, про: введення процедури реструктуризації боргів боржника; строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (частина п`ята статті 119 КУзПБ).
76. Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина друга статті 122 КУзПБ).
77. Загальні вимоги щодо плану реструктуризації боргів боржника встановлено у статті 124 КУзПБ, виконання їх є необхідним при розробленні проекту плану реструктуризації, адже це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливість прийняти рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.
78. Розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність віднесено до основних завдань зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника. Проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (стаття 123 КУзПБ).
79. Порядок затвердження плану реструктуризації боргів боржника закріплений у статті 126 КУзПБ, яка передбачає подання керуючим реструктуризацією відповідної заяви протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів, розгляд такої заяви господарським судом протягом 10 днів з для її отримання із заслуховуванням кожного присутнього на засіданні кредитора, який має заперечення щодо плану реструктуризації боргів.
80. Господарський суд зобов`язаний затвердити план реструктуризації боргів боржника, якщо такий план схвалений кредиторами та боржником. Утім частиною 8 вказаної статті передбачені підстави для постановлення господарським судом ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність. У разі постановлення господарським судом ухвали про відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржник, збори кредиторів мають право звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина десята статті 126 КУзПБ).
81. За змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів у встановлений строк не зумовлює автоматичного переходу до процедури погашення боргів, а вимагає від господарського суду оцінити причини недосягнення мети процедури реструктуризації та, з урахуванням установлених обставин справи, обрати один із передбачених законом варіантів подальшого руху справи.
82. Частина перша статті 30 КУзПБ визначає процесуальні передумови для відкриття процедури погашення боргів, однак застосовується у системному зв`язку з частиною одинадцятою статті 126 цього Кодексу.
83. Після спливу строку, відведеного для схвалення плану реструктуризації, господарський суд зобов`язаний не формально констатувати відсутність такого плану, а з`ясувати причини недосягнення мети реструктуризації, оцінити поведінку боржника, кредиторів та арбітражного керуючого, а також перевірити, чи відсутні підстави для закриття провадження у справі (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 26.05.2022 у справі №903/806/20 та від 21.09.2023 у справі №908/3839/21).
84. КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:
- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 КУзПБ), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 КУзПБ;
- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ);
- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 КУзПБ або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 КУзПБ);
- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 КУзПБ).
85. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 звернув увагу на те, що конструкція частини сьомої статті 123 КУзПБ побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом. До того ж розширене коло ініціаторів застосування вказаної норми та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.
86. Відтак, суди попередніх інстанцій були зобов`язані не лише перевірити наявність підстав для переходу до процедури погашення боргів, а й встановити, чи відсутні підстави для закриття провадження у справі, що має пріоритетне значення у разі виявлення ознак недобросовісної поведінки боржника.
87. При цьому суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника (частина перша статті 130 КУзПБ). Суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність (подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі №925/473/20 та постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20).
88. Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених ст.ст. 123, 126, 128 КУзПБ. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника
89. Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки (подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20).
90. Відповідно, у разі неподання погодженого та схваленого плану реструктуризації боргів господарський суд зобов`язаний не формально переходити до наступної процедури, а перевірити поведінку боржника, оцінити дії інших учасників провадження та встановити, чи є підстави для закриття провадження у справі.
91. З огляду на встановлені у цій справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для висновку щодо недобросовісної поведінки боржника у зв`язку із зазначенням у деклараціях відомостей про житловий будинок та земельну ділянку.
92. Так, судами встановлено, що під час звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник подав декларації про майновий стан, в яких зазначив відомості про належність йому житлового будинку та земельної ділянки. Водночас разом із заявою про відкриття провадження боржник подав копії договорів купівлі-продажу від 14.04.2017, відповідно до яких зазначене нерухоме майно було відчужене ним ще у 2017 році.
93. Крім того, судами встановлено, що відомості про належність боржнику спірного нерухомого майна містилися в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманій боржником перед зверненням до суду. Саме на підставі цих відомостей відповідне майно було відображене у деклараціях.
94. Після проведення перевірки декларацій та звернення кредитора із заявою про закриття провадження у справі боржник подав виправлені декларації, в яких усунув зазначені неточності та відобразив відчуження відповідного майна.
95. Суди також установили, що боржник не приховував від суду факт відчуження домоволодіння, оскільки відповідні правочини були надані ним одночасно із заявою про відкриття провадження у справі. Матеріали справи не містять відомостей про те, що боржник використовував інформацію про зазначене майно для обґрунтування власної платоспроможності, пропонував включити його до ліквідаційної маси чи посилався на нього як на актив, за рахунок якого можливе задоволення вимог кредиторів.
96. За таких обставин сам по собі факт зазначення у первинних деклараціях відомостей про нерухоме майно, право власності на яке було відчужене раніше, за наявності одночасно поданих документів, що підтверджують його відчуження, а також подальшого усунення виявлених неточностей, не може бути достатнім для висновку про умисне приховування боржником інформації щодо свого майнового стану або його недобросовісну поведінку під час здійснення процедури неплатоспроможності.
97. Отже, висновки судів попередніх інстанцій у цій частині є обґрунтованими, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
98. Водночас колегія суддів вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав сумніватися у повноті відомостей про майновий стан боржника.
99. Як установлено судами, відповідно до відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України боржник у період з листопада 2022 року по листопад 2024 року здійснив шість міжнародних поїздок. Заперечуючи доводи кредитора щодо невідповідності таких витрат його офіційним доходам, боржник пояснював, що зазначені поїздки здійснювалися на запрошення друзів та за рахунок коштів волонтерів.
100. Разом із тим суди не врахували, що перебування особи за кордоном протягом значного часу об`єктивно пов`язане з витратами на проїзд, проживання та інші потреби, а тому джерела фінансування таких витрат підлягають з`ясуванню під час встановлення дійсного майнового стану боржника у справі про неплатоспроможність.
101. При цьому незалежно від того, чи були відповідні витрати оплачені безпосередньо боржником, чи третіми особами, отримання від інших осіб коштів, матеріальної допомоги, подарунків, оплати послуг або інших майнових благ є обставиною, що характеризує майновий стан боржника та підлягає розкриттю і перевірці в межах провадження у справі про неплатоспроможність.
102. Натомість суди обмежилися прийняттям пояснень боржника про фінансування поїздок третіми особами без з`ясування характеру такої допомоги, її обсягу, джерел походження коштів та без дослідження доказів, які б підтверджували відповідні обставини.
103. Фактично судами тягар доказування зазначених обставин було покладено на кредитора, тоді як саме боржник, який звернувся до суду із заявою про неплатоспроможність, зобов`язаний надати повні та достовірні відомості щодо свого майнового стану, доходів та інших майнових благ, отриманих ним від третіх осіб.
104. За таких обставин висновки судів про відсутність підстав для сумніву у повноті відомостей щодо майнового стану боржника є передчасними, оскільки зроблені без належного з`ясування джерел фінансування неодноразових закордонних поїздок боржника та без оцінки впливу цих обставин на встановлення його реального майнового стану.
105. Крім того, судами не надано належної оцінки доводам кредитора про відсутність документального підтвердження руху коштів боржника за період, що передував відкриттю провадження у справі. Посилаючись на неможливість підтвердити окремі фінансові операції відповідними документами, боржник фактично визнавав відсутність документування частини операцій, що мають значення для встановлення його майнового стану. Проте суди не з`ясували, які саме операції залишилися непідтвердженими, чи впливає така обставина на можливість перевірки повноти відомостей, поданих боржником, та чи дає вона можливість достовірно встановити джерела коштів, якими боржник користувався у спірний період.
106. Наведені порушення мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки стосуються встановлення обставин, пов`язаних із повнотою розкриття боржником відомостей про свій майновий стан та його добросовісністю під час здійснення процедури неплатоспроможності.
107. За таких обставин висновки судів про добросовісність поведінки боржника та відсутність підстав для закриття провадження у справі були зроблені без повного з`ясування обставин, які мають істотне значення для вирішення спору.
108. Відтак і висновок судів про наявність підстав для припинення процедури реструктуризації боргів та переходу до процедури погашення боргів боржника є передчасним, оскільки він ґрунтується на неповно встановлених фактичних обставинах справи.
109. Отже, доводи касаційної скарги частково підтвердилися.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
110. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. 
111. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).
112. Враховуючи, що доводи касаційної скарги частково підтвердилися, враховуючи межі перегляду справи у суді касаційної інстанції, касаційну скаргу слід частково задовольнити, а ухвалені у цій справі постанову суду апеляційної інстанції та постанову суду першої інстанції - скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
113. Під час нового розгляду суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
В. Розподіл судових витрат
114. Ураховуючи, що суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а тому відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 та постанову Господарського суду міста Києва від 19.09.2025 у справі № 910/4162/25 скасувати.
3. Справу № 910/4162/25 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

К. Огороднік