Справа № 555/1110/26
Номер провадження 2/555/847/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
06 липня 2026 року м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Стасюк І.Я.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Березне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування, -
В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування.
Позивач просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі права забудовника будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі право на введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та право проведення в установленому законом порядку державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Григорівка Бахмутського району Донецької області помер брат позивача — ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина.
Позивач ОСОБА_1 зазначає, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входять майнові права та обов`язки забудовника щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 вказує, що є рідним братом спадкодавця та спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 29/2024.
Позивач посилається на те, що спадкодавець за життя розпочав будівництво житлового будинку на земельній ділянці, наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак не встиг за життя завершити юридичне оформлення цього об`єкта, прийняти його в експлуатацію та зареєструвати право власності на житловий будинок.
У травні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Черкасової І.В. з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок, однак постановою приватного нотаріуса Черкасової І.В. від 05 травня 2026 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з неможливістю оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку його право підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування.
У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву від 02 липня 2026 року, про розгляд справи без його участі, в якій позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглядати справу за його відсутності.
Представник відповідача — Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області — у підготовче судове засідання не з`явився. Від представника відповідача Середи Людмили Андріївни до суду надійшла заява від 10 червня 2026 року, про розгляд справи без участі представника Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області. У зазначеній заяві відповідач прямо вказав, що Березнівська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Суд розцінює подану відповідачем заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову як фактичне визнання позову, оскільки така заява є чіткою, безумовною, поданою уповноваженим представником відповідача та стосується саме заявлених позовних вимог.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву від 09 червня 2026 року, про розгляд справи без його участі, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Крім того, позивач подав заяву від 02 липня 2026 року, про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог.
Відповідач подав заяву від 10 червня 2026 року, про розгляд справи без участі представника Березнівської міської ради, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Інших заяв чи клопотань, які перешкоджали б ухваленню рішення у підготовчому судовому засіданні, до суду не надходило.
Судом забезпечено учасникам справи можливість реалізувати процесуальні права, подати заяви, пояснення та докази на підтвердження своїх правових позицій.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання та поданням ними заяв про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оцінивши подану представником відповідача заяву, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні процесуальні підстави для ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Григорівка Бахмутського району Донецької області.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 24 січня 2024 року Березнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис про смерть № 41 складено 24 січня 2024 року.
Родинні відносини між ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим 23 листопада 2000 року, а також повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданим 01 жовтня 2025 року Березнівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Із зазначених документів убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами.
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Черкасової І.В. від 23 квітня 2026 року, спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є спадкоємець за законом — рідний брат спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкова справа заведена за № 29/2024.
Із матеріалів справи вбачається, що 11 лютого 2025 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Черкасовою І.В. позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 73, у спадковій справі № 29/2024, на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 5620410100:01:002:0540, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення — для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ № 003452, виданого Березнівською міською радою Рівненської області 16 січня 2002 року.
Право власності позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 5620410100:01:002:0540, підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 412756188 від 11 лютого 2025 року, сформованим приватним нотаріусом Черкасовою І.В.; дата і час державної реєстрації права власності — 11 лютого 2025 року о 11:42:06, номер відомостей про речове право — 58485581.
Із матеріалів справи встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 було розпочате спадкодавцем ОСОБА_2 на земельній ділянці, яка була надана йому саме для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Надання спадкодавцю земельної ділянки для забудови підтверджується рішенням Березнівської селищної ради № 112 від 11 жовтня 2000 року «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку», яким ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1500 кв. м у АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального житлового будинку.
Належність спадкодавцю земельної ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-РВ № 003452 від 16 січня 2002 року, виданим Березнівською міською радою Рівненської області.
Право спадкодавця на виконання будівельних робіт підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт № 173 від 11 листопада 2000 року, виданим інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Березнівського району, яким ОСОБА_2 дозволено виконання будівельних робіт з будівництва житлового та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .
Також у матеріалах справи міститься будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, без номера, виданий відділом містобудування та архітектури Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області, у якому забудовником зазначений ОСОБА_2 , об`єктом будівництва — одноквартирний житловий будинок, адресою будівництва — м. Березне. Дата видачі будівельного паспорта у наданій копії не зазначена / є нечіткою.
Фактична наявність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами підтверджується технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами № 133 від 21 січня 2026 року, виготовленим станом на 21 січня 2026 року, щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом із тим матеріали справи не містять доказів того, що за життя спадкодавця ОСОБА_2 житловий будинок було прийнято в експлуатацію та що право власності на нього було зареєстровано за спадкодавцем у встановленому законом порядку.
Постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Черкасової І.В. від 05 травня 2026 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для відмови нотаріуса є те, що відсутні правовстановлюючі документи щодо належності зазначеного житлового будинку спадкодавцеві.
Між сторонами виникли спадкові правовідносини, пов`язані з неможливістю оформлення позивачем у нотаріальному порядку спадкових прав на житловий будинок, право власності на який спадкодавцем за життя не було оформлено, однак щодо якого спадкодавець набув права та обов`язки забудовника.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач ОСОБА_1 не просить визнати за ним право власності на житловий будинок як на завершений об`єкт нерухомого майна, а просить визнати за ним майнові права та обов`язки забудовника, які належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини.
Норми права, які застосував суд
Згідно зі ст.ст. 76–81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.
Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
За змістом ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом цивільних прав є окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно — житлові будинки, будівлі, споруди тощо — виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків, тобто спадщини, від фізичної особи, яка померла, до інших осіб — спадкоємців.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За змістом ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах — до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.
У постанові Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 372/4235/19, провадження № 61-655св21, викладено правовий висновок про те, що якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності на нього не було зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво як правонаступник спадкодавця; право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я документи, необхідні для оформлення права власності, та зареєструвати право власності.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц, провадження № 61-27922св18, від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц, провадження № 61-1132св17, та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11, провадження № 61-13194св18.
Верховний Суд у зазначених постановах виходить із того, що спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини, якщо спадкодавець за життя набув у встановленому законом порядку право на забудову земельної ділянки, однак не завершив процедуру прийняття об`єкта в експлуатацію та державної реєстрації права власності.
Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03 квітня 2025 року у справі № 359/7536/23, відповідно до якого вимога про визнання прав та обов`язків забудовника може бути неефективним способом захисту у випадку, коли об`єкт уже завершений, прийнятий в експлуатацію та придатний для проживання, однак право власності на нього не зареєстровано. Разом із тим у цій справі матеріали не містять доказів прийняття спірного житлового будинку в експлуатацію та державної реєстрації права власності за спадкодавцем, тому зазначена справа відрізняється за фактичними обставинами, а належним способом захисту є саме визнання прав та обов`язків забудовника.
Мотиви суду
Оцінюючи доводи сторін та подані докази, суд виходить із того, що предметом заявленого позову є не визнання права власності на житловий будинок як завершений об`єкт нерухомого майна, а визнання за позивачем ОСОБА_1 у порядку спадкування прав та обов`язків забудовника.
Судом установлено, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя мав належні правові підстави для забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки земельна ділянка була передана йому у приватну власність саме для будівництва індивідуального житлового будинку, що підтверджується рішенням Березнівської селищної ради № 112 від 11 жовтня 2000 року та державним актом на право приватної власності на землю серії І-РВ № 003452 від 16 січня 2002 року.
Крім того, спадкодавець ОСОБА_2 отримав дозвіл на виконання будівельних робіт № 173 від 11 листопада 2000 року, що підтверджує законність початку будівництва житлового будинку та господарських будівель за відповідною адресою.
Наявність технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами № 133 від 21 січня 2026 року підтверджує фактичне існування відповідного об`єкта нерухомого майна, однак сама по собі не свідчить про набуття спадкодавцем права власності на цей об`єкт, оскільки право власності на новостворене нерухоме майно виникає після завершення будівництва, прийняття об`єкта в експлуатацію та державної реєстрації права власності у випадках, передбачених законом.
Матеріали справи не містять доказів прийняття спірного житлового будинку в експлуатацію або державної реєстрації права власності на нього за ОСОБА_2 .
Отже, спадкодавець ОСОБА_2 за життя не набув права власності на житловий будинок як завершений і зареєстрований об`єкт нерухомого майна, а тому таке право власності не могло перейти до позивача ОСОБА_1 в порядку спадкування.
Разом із тим спадкодавцеві належали майнові права та обов`язки забудовника щодо зазначеного об`єкта, оскільки він мав право на земельну ділянку відповідного цільового призначення, отримав дозвіл на виконання будівельних робіт і розпочав будівництво житлового будинку.
Такі права та обов`язки забудовника не є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця, не припинилися внаслідок його смерті, не належать до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини, а тому відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом спадкодавця, тобто спадкоємцем другої черги за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України.
Факт прийняття позивачем спадщини підтверджується довідкою приватного нотаріуса Черкасової І.В. від 23 квітня 2026 року у спадковій справі № 29/2024, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 лютого 2025 року, зареєстрованим у реєстрі за № 73, яким позивач уже оформив спадкові права на земельну ділянку, на якій розташований спірний об`єкт.
Суд також враховує, що приватний нотаріус Черкасова І.В. постановою від 05 травня 2026 року «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії», без номера, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на цей об`єкт.
Зазначена постанова нотаріуса підтверджує неможливість оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку та наявність у нього права на судовий захист.
Суд бере до уваги, що відповідач — Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області — не заперечує проти задоволення позовних вимог, що підтверджується заявою від 10 червня 2026 року, вихідний № 02-01-23/1291.
Водночас суд виходить із того, що саме по собі визнання позову відповідачем не звільняє суд від обов`язку перевірити наявність законних підстав для задоволення позову, а також з`ясувати, чи не суперечить таке визнання закону і чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, оскільки узгоджується з положеннями ст.ст. 331, 1216, 1218, 1262, 1268 ЦК України та правовими висновками Верховного Суду щодо спадкування прав та обов`язків забудовника.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб у разі задоволення позову.
Суд також не встановив доказів того, що спірний житловий будинок є самочинним будівництвом, оскільки у справі наявні документи, що підтверджують надання спадкодавцю земельної ділянки для забудови та отримання ним дозволу на виконання будівельних робіт.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 довів належними, допустимими та достатніми доказами факт смерті спадкодавця, факт родинних відносин зі спадкодавцем, факт прийняття спадщини, факт наявності у спадкодавця правових підстав для забудови земельної ділянки, факт неможливості оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та факт входження прав і обов`язків забудовника до складу спадщини.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнання таких прав не є визнанням права власності на житловий будинок як завершений об`єкт нерухомого майна та не замінює встановлену законом процедуру прийняття об`єкта в експлуатацію і державної реєстрації права власності.
Наслідком ухвалення такого рішення є надання позивачу як спадкоємцю можливості реалізувати майнові права забудовника, зокрема завершити будівництво, подати документи для прийняття об`єкта в експлуатацію, отримати необхідні документи та зареєструвати право власності в установленому законом порядку.
Інших фактичних даних, які мають значення для справи та перешкоджають задоволенню позову, судом не встановлено.
За таких обставин позов ОСОБА_1 до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування підлягає задоволенню. 
У підготовчому судовому засіданні 02 липня 2026 року суд завершив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами. Повний текст рішення складено та підписано 06 липня 2026 року без його проголошення у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263–265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 177, 190, 331, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1262, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування — задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі: право на введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право провести в установленому законом порядку державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або справу розглянуто за відсутності учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області, код ЄДРПОУ 04387823, місцезнаходження: 34600, Рівненська область, Рівненський район, м. Березне, вул. Київська, 6.
Рішення у справі ухвалено та підписано 06 липня 2026 року без його проголошення у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Суддя А.Ю. Собчук