Справа № 156/671/26
Провадження № 3/156/328/26
Рядок статзвіту 149

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із сектора поліцейської діяльності № 2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українки, мешканки АДРЕСА_1 , офіціантки ресторанно-відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,
за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
учасники справи:
особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – мати ОСОБА_2 ,
про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,
клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відводів не заявлено,
в с т а н о в и в :
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
Неповнолітня ОСОБА_1 01.06.2026 року о 22:50 по вул. Незалежності в с. Павлівка керувала транспортним засобом – мотоциклом «Lifan» д.н.з. НОМЕР_2 без права керування таким транспортним засобом, чим порушила п.2.1(а) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.126 КК України.
ІІ. Пояснення учасників справи
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала вину у скоєнні адміністративного правопорушення, щиро розкаялася та просила суд суворо її не карати.
Законний представник ОСОБА_2 просила суд суворо її дочку не карати.
ІІІ. Застосоване судом законодавство
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.
За вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.
Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 126 КУпАП).
ІV. Висновок суду
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП повністю підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002247 від 08.06.2026 року; 
- рапортом № 6551 від 02.06.2026;
- заявою ОСОБА_1 від 01.06.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.06.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.06.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 08.06.2026;
- повідомленням про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративне правопорушення, у суду не має.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Судом встановлено, що станом на день розгляду справи ОСОБА_1 виповнилося 16 років, а отже, як на момент вчинення адміністративного правопорушення, так і на момент розгляду даної справи вона перебуває у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1  захід впливу у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
V. Судові витрати
Частиною 1 ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки, до ОСОБА_1 судом не застосовується адміністративне стягнення, а тому підстав покладення на останнього обов`язку щодо сплати судового збору в даному випадку немає.
Керуючись ст. ст. 13, 24-1, ч. 2 ст. 126, 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
Визнати винною  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосувати до неї захід впливу у виді попередження.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська