УКРАЇНА
 
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/10671/25 
Провадження № 2-о/361/241/25 
07.05.2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року        м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Червонописького В.С.,
за участю секретаря судового засідання Тихоненко І.В.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Калинівська селищна рада Броварського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила встановити факт проживання однією сім`єю її та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) без шлюбу. Заява мотивована тим, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 з травня 1996 року до дня його загибелі у 2022 році під час виконання військової служби. Їхні відносини мали характер сімейних та подружніх, були побудовані на засадах взаємної любові, поваги, підтримки та спільного побуту. 
Після знайомства у 1995 році сторони почали підтримувати тісні особисті стосунки, а 3 травня 1996 року почали зустрічатися. 21 листопада 1999 року між ними було зареєстровано шлюб, проте у червні 2017 року відбулося його розірвання. Незважаючи на це, вже у січні 2018 року вони відновили спільне проживання, продовжували вести спільний побут та фактично жили як чоловік і дружина, не звертаючись повторно до органу державної реєстрації актів цивільного стану для укладення шлюбу, так як зрозуміли, що це їм не потрібно, і що вони можуть продовжувати проживати сім`єю без шлюбу.
Протягом усього часу спільного життя вона з чоловіком ОСОБА_5 мали спільне господарство, займалися утриманням худоби, обробітком земельних ділянок, здійснювали ремонт та облаштування житла, несли взаємні витрати, підтримували один одного у повсякденному житті. У 2000 році у них народився син ОСОБА_6 , якого вони виховували разом. 
09.09.2025 року ОСОБА_2 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо виплати їй одноразової грошової допомоги через загибель ІНФОРМАЦІЯ_4 у період дії воєнного стану її фактичного чоловіка ОСОБА_3 , однак їй було відмовлено, оскільки їх шлюб було розірвано, надані документи не підтверджують факту перебування заявниці на утриманні загиблого військовослужбовця на момент його смерті. У зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду.
У судовому засіданні представник заявниці підтримав зміст заяви, наполягав на її задоволенні з підстав, викладених у ній.
Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , сповіщений про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився.
Представник заінтересованої особи Калинівської селищної ради Броварського району Київської області сповіщений про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 підтвердила факт спільного проживання подружжя ОСОБА_8 . Зокрема, зазначила, що ОСОБА_2 дійсно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 як сім`я. Це її сусіди. Їй відомо, що вони були розлучені. Поведінка ОСОБА_9 , коли пропав ОСОБА_10 у 2022 році була дуже важка.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 , підтвердила факт спільного проживання подружжя ОСОБА_8 . Зазначила, що знає цих людей як мешканців с. Деснянська, вона реєструвала їм шлюб і знала про його розірвання.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_12 , підтвердила факт спільного проживання подружжя ОСОБА_8 . Зазначила, що є рідною сестрою заявниці. Їй відомо що між подружжям було розірвано шлюб у зв`язку із тим, що ОСОБА_13 вживав алкоголь. ОСОБА_10 скидував кошти на її рахунок, так як у ОСОБА_9 не було картки даного банку. Похованням займалася ОСОБА_14 .
Заслухавши пояснення представника заявника та свідків, вивчивши письмові докази у справі, суд доходить наступного.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища No 00053381952 від 2 вересня 2025 року, виданого Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано актовий запис про шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , громадянином України, складений 21 листопада 1999 року виконавчим комітетом Свердловської сільської ради Коропського району Чернігівської області, актовий запис No 03. 
У витязі також містяться відомості про розірвання шлюбу між подружжям на підставі рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2017 року у справі No 739/836/17. 
Зазначений документ підтверджує факт укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21 листопада 1999 року, а також факт його розірвання у 2017 році.
Встановлено, що у 2000 році у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_6 .
Як вбачається з акту Калинівської селищної ради від 04.12.2025, під час обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 за адресою її проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , було проведено бесіду з ОСОБА_2 та з її слів було зрозуміло, що за даною адресою вона проживала не сама, а з ОСОБА_3 , який проживав з нею без реєстрації однією сім`єю. З 24.06.2022 ОСОБА_3 був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, але з ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України No 353 від 24 червня 2022 року, підписаного командиром частини підполковником ОСОБА_15 та начальником штабу полковником ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення. З 24 червня 2022 року він вважається таким, що прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків. У наказі зазначено, що його призначено солдатом резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу 3 із встановленням відповідного тарифного розряду. Підставою для видання наказу став поіменний список військовозобов`язаних, призваних та відправлених ІНФОРМАЦІЯ_6 23.06.2022 року, а також військовий квиток НОМЕР_2 . Зазначений документ підтверджує факт проходження ОСОБА_3 військової служби у складі Збройних Сил України. 
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти, виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 19 вересня 2022 року, було повідомлено громадянина ОСОБА_17 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що його батько ОСОБА_3 , 1977 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_8 під час артилерійського обстрілу зник безвісти в районі населеного пункту Брускинське Херсонської області. (Сповіщення No1167 від 19.09.2022 року). 
Відповідно до сповіщення про смерть (загибель), виданого військовою частиною НОМЕР_3 24 квітня 2023 року, було підтверджено, що ОСОБА_3 , 1977 року народження, призваний на військову службу 23 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 внаслідок тупої поєднаної травми тіла, отриманої в результаті вибуху під час виконання бойових завдань. У документі зазначено, що смерть напряму пов`язана із захистом Батьківщини. (Сповіщення від 24.04.2023 року). 
Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 04 грудня 2023 року No 4897, травма солдата ОСОБА_3 , 1977 року народження, визначена як «тупа поєднана травма тіла внаслідок вибуху», яка послужила причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . У документі зазначено, що причина смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть No 4825 від 03.04.2023 року, виданим Миколаївським обласним бюро судово-медичної експертизи, та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 10.04.2023 року, виданим виконавчим комітетом Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. 
Відповідно до довідки No 546 від 22.08.2025 року, виданої виконавчим комітетом Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, підтверджується, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила поховання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за власний рахунок. 
Довідка військової частини НОМЕР_3 No 5161 від 29.04.2023 року підтверджує, що рядовий ОСОБА_3 у період з 10.08.2022 по 23.08.2022 та з 25.08.2022 по 13.09.2022 року брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Зазначено, що BIH безпосередньо перебував у районах ведення бойових дій на території Донецької, Луганської та Херсонської областей. Документ виданий на підставі витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_3 , підписаний заступником командира військової частини та скріплений гербовою печаткою. 
Довідка про смерть No 39 від 10.04.2023 року, видана Понорницькою селищною радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області, засвідчує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідний актовий запис про смерть зроблений у книзі реєстрації актів цивільного стану 10 квітня 2023 року. Місцем смерті зазначено с. Брускинське Бериславського району Херсонської області. Довідка підписана посадовою особою органу реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_18 і засвідчена печаткою. 
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.09.2025 року №4231/1, на звернення ОСОБА_2 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її чоловіка, рядового ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано офіційну відмову. 
У відповіді зазначено, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» одноразова грошова допомога виплачується членам сімей загиблого військовослужбовця. При цьому допомога розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до довідки No 451 від 22.08.2024 року, виданої Покошицьким старостинським округом No 2 Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, підтверджується, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , 1977 року народження, та їхнім спільним сином ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . У довідці зазначено, що сім`я вела спільне господарство. Документ підписаний секретарем селищної ради М.В. Труханом та діловодом О.Ф Горбенком, завірений печаткою Понорницької селищної ради. 
Відповідно до подяки, виданої дирекцією ДПТНЗ «Броварський професійний ліцей» у 2019 році, адресованої ОСОБА_3 та ОСОБА_19 , висловлюється щира вдячність за виховання їхнього сина ОСОБА_6 . 
Фіскальний чек із торговельного центру «Епіцентр» на суму 943,00 грн, що підтверджує придбання будівельних матеріалів та товарів побутового призначення. 
Товарний чек No 223 від підприємця ОСОБА_20 , який засвідчує купівлю вхідних дверей марки «Еліт-Гідоні» вартістю 10 500 грн, послуги з доставки та монтажу на суму 1500 грн, загальна вартість 12 000 грн, із наданою знижкою 1 000 грн.
Фіскальний чек із торговельного центру «Епіцентр» на суму 2 113,00 грн, що підтверджує придбання будівельних матеріалів та обладнання. 
Гарантійний талон №7549 від 23.09.2021 року, виданий ФОП ОСОБА_21 , на терморегулятор Ecosors із гарантійним терміном 12 місяців. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності No 239988799 від 11.01.2021 року, сформованого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Вірою Григорівною, зареєстровано право приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири становить 69,6 кв.м., житлова площа - 41,9 кв.м., квартира є трикімнатною. Вартість майна зафіксована у розмірі 220 000 грн. Право власності зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2023 року, виданого приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Лазаренко А.В., після смерті ОСОБА_3 , 1977 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем став ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто ті самі правила, що й для подружжя.
За ч. 2 ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Правило частини другої коментованої статті є спеціально розрахованим на майнові відносини осіб, які проживають однією сім`єю. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18) та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (провадження № 14-610цс18).
Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
На підставі п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України та п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
У статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показаннями свідків.
Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність у судовому засіданні факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Калинівська селищна рада Броварського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) без шлюбу. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя        В.Червонописький