ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2026 Справа № 914/831/26 
Суддя Господарського суду Львівської області Никон О.З., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС” про ухвалення додаткового рішення у справі №914/831/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС”, 
м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКС СЕРВІС”, м. Львів
про стягнення 18 074, 06 грн.
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/831/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС” до Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКС СЕРВІС” про стягнення 18 074,06 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.05.2026 задоволено позовні вимоги та присуджено стягнути з відповідача на користь позивача 18 074, 06 грн, з яких: 14 013, 70 грн пені, 2 704, 20 грн інфляційних втрат, 1 356, 16 грн 3% річних та 2 662, 40 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
26.05.2026 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату правничої допомоги на суму 5 000,00 грн.
Ухвалою суду від 28.05.2026 заяву прийнято до розгляду. Розгляд заяви постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалу суду учасники справи отримали у свої електронні кабінети 29.05.2026. 
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що справа №914/831/26 розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін, а також те, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення стосується виключно питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), то розгляд відповідної заяви здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №914/831/26, суд встановив таке.
У позовній заяві позивач зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги, пов`язаних з розглядом справи №914/831/26 становить 5 000,00 грн – витрати на професійну правничу допомогу.
У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач суми не змінив та просив стягнути з відповідача на його користь 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
Від відповідача заперечень чи клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило.
Позивач долучив договір про надання правничої допомоги №8 від 18 вересня 2025 року, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» та Адвокатським об`єднанням «ГАЛ-ЮРЗАХИСТ», у якому згідно з пунктом 1.1 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу. 
Пунктом 1 в додатку №8-П до договору №8 від 18.09.2025 про надання правничої допомоги визначено, що загальна вартість правничої допомоги становить 5 000,00 грн та встановлюється в цілому за правовий супровід справи в Господарському суді Львівської області, не залежить від тривалості розгляду справи, кількості судових засідань та кількості підготовлених адвокатом заяв по суті справи та з процесуальних питань, інших процесуальних документів. Оплата наданої правничої допомоги проводиться клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту про надані послуги (пункт 2 додатку №8-П до договору №8). 
На підтвердження понесених витрат позивач надав копію акта № 8-П про надані послуги на підставі договору №8 від 18.09.2025 та додатку № 8-П від 19.03.2026 до договору, в якому відображено факт надання послуг: підготовка та подання у Господарський суд Львівської області позовної заяви від 19.03.2026 №03-03, загальною вартістю 5 000,00 грн.
У матеріалах справи наявні також копія ордеру серії ВС №1423507 від 13.12.2025, виданого Адвокатським об`єднанням «ГАЛ-ЮРЗАХИСТ» адвокату Квіткіну Ю.М.(свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЛВ №000878) на представництво інтересів позивача у Господарському суді Львівської області.
Суд встановив, що позовна заява підписана та сформована в Електронному судді адвокатом позивача – Квіткіним Ю.М.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивач довів надання адвокатом правової допомоги в Господарському суді Львівської області у справі №914/831/26.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Також, суд вважає за доцільне додатково звернутися до практики Європейського суду з прав людини з цього питання. Зокрема, у рішенні від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" Європейський суд з прав людини зазначив (пункт 77), що згідно з практикою скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Суд, надаючи оцінку обсягу та вартості наданих позивачу послуг з професійної правничої допомоги зазначає таке.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. 
Оскільки визначена позивачем вартість послуг на правову допомогу відповідає вимогам співмірності із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи відсутність заперечень ідповідача, суд не вбачає підстав визнавати заявлену до стягнення суму не обґрунтованою з власної ініціативи.
Суд вважає справедливим покласти на відповідача 5 000,00 грн – витрат на професійну правничу допомогу. 
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ІМПОРТС» про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/831/26 задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКС СЕРВІС” (місцезнаходження: 79026, місто Львів, вул. Стрийська, будинок 45А, офіс 359, ідент. код: 44176493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС” (місцезнаходження: 79057, місто Львів, вул. Антоновича, будинок 102В, ідент. код: 44549348) 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 09.06.2026.

Суддя Никон О.З.