Справа № 466/10194/25
Провадження № 2-о/444/91/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Зеліско Р. Й.
присяжних Березяк О.М., Гурський Р.В.,
секретар судового засідання Мамедова Г.І.,
з участю заявника ОСОБА_1 
представника заявників ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області  цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 про оголошення фізичної особи померлою ,-

В С Т А Н О В И В : 

Заявники звернулися до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою у якій просять суд оголосити померлим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який зник безвісти 22 липня 2024 року за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши місцем смерті с. Роботине Запорізької області, з підстав зазначених у заяві.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник – адвокат Ільків М.М. заявлені вимоги підтримали повністю з підстав зазначених у заяві. Просять суд такі задоволити в повному обсязі.
Представники заінтересованих осіб – Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не прибули, заяви про розгляд справи у їхній відсутності суду не надали.
Представник заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 – Ханевич Олексій Костянтинович 08 лютого 2026 року надав на адресу суду письмові пояснення, у яких зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12 год. 45 хв. при здійсненні оборонних дій в районі н.п. Роботине Запорізької області внаслідок ворожого мінометного обстрілу позицій Сил оборони України, а також подальшого нанесення вогневого ураження з використанням БпЛА (2 скиди), солдат ОСОБА_5 отримав смертельні поранення несумісні із життям. Пошук тіла солдата ОСОБА_5 в період з 22 липня 2024 року по 06 серпня 2024 року проводився, але результату не дав і через активні бойові дії відтермінувався. Відомостей про надходження солдата ОСОБА_5 в лікарняні заклади або бюро судово-медичної експертизи не надходило, інформації щодо перебування останнього в полоні немає. У зв`язку із вищевикладеним солдат ОСОБА_5 вважається зниклим безвісти, що пов`язано із бойовим ураженням і діями з боку противника при виконанні обов`язків військової служби під час перебування в зоні бойових дій. Просить врахувати дані пояснення при вирішенні справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення, а також без участі представника військової частини НОМЕР_1 .
Представник заінтересованої особи – ІНФОРМАЦІЯ_6 – ОСОБА_6 10 квітня 2026 року надала на адресу суду письмові пояснення, у яких зазначила, що відповідно до обставин цієї справи ймовірна смерть відбулась внаслідок ворожого мінометного обстрілу позиції ПВід «Вишня», а також подальшого нанесення вогневого ураження з використанням БпЛА в районні населеного пункту Роботине, Запорізької області, де солдат ОСОБА_5 зник безвісти. Як вбачається з Наказу №376, дата виникнення можливості бойових дій у Токмацькій міській територіальній громаді куди віднесений н.п. Роботине, Запорізької області – 24 лютого 2022 року, та з 03 березня 2022 року вказана територія тимчасово окупована, тому з урахуванням конкретних обставин справи, суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_5 померлим лише від дня закінчення активних бойових дій. Крім цього, згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 03 січня 2026 року №4 визначено, що Пологівський район, Запорізької області (Токмацька міська територіальна громада) відноситься до району ведення воєнних дій. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Просить врахувати надані пояснення при прийняті рішення, розгляд справи здійснювати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_6 за наявними матеріалами у справі.
Представник заінтересованої особи – Міністерства оборони України – Тіщенко Артур Вікторович 05 травня 2026 року надав на адресу суду письмові пояснення, у яких зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 . Тобто, всією можливою інформацію щодо ОСОБА_5 – володіє командування військової частини НОМЕР_1 . З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення одноразової грошової допомоги. Оскільки, зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Просить врахувати надані пояснення при прийнятті рішення у справі та розгляд справи проводити без участі Міністерства оборони України.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, активні бойові дії в с. Роботине Токмацької міської територіальної громади Запорізької області завершені. З 03 березня 2022 року вказаний населений пункт відноситься до територій України тимчасово окупованих російською федерацією.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 17 червня 2024 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 27 січня 2001 року, актовий запис №60 (а.с.8).
За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що видно з копій свідоцтв про їх народження (а.с.11-14).
Як вбачається зі матеріалів справи, а саме: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (матері ОСОБА_5 ) серії НОМЕР_3 , виданого Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів) 10 лютого 2021 року (а.с.15), копії свідоцтва про смерть ОСОБА_10 (батька ОСОБА_5 ) серії НОМЕР_4 , виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції 03 травня 2025 року (а.с.16), та змісту акту фактичного проживання, виданого ЖБК-246 (а.с.17), інші родичі першого ступеня споріднення у ОСОБА_5 відсутні.
На виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_5 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 07 травня 2024 року, призваний на військову службу до Збройних Сил України.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 червня 2024 року №177 солдата ОСОБА_5 ( НОМЕР_5 ) , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 23 червня 2024 року №134-РС призначено гранатометником 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону, ВОС – 103061А та визначено вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою, що видно з копії витягу з наказу.
Як зазначила заявниця у судовому засідання, останній раз вона спілкувалася із чоловіком в п`ятницю ввечері (19 липня 2024 року). Під час вказаної телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив, що він виходитиме на позиції для виконання бойового завдання.
Після вказаного дзвінка ОСОБА_5 не виходив на зв`язок, не телефонував і не надсилав повідомлення у соціальних мережах ні своїй дружині, ні дітям.
23 липня 2024 року заявниця ОСОБА_1 отримала сповіщення сім`ї за №439, відповідно до якого солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гранатометник 1 механічного відділення 3 механічного взводу 8 механічної роти НОМЕР_6 механічного батальйону військової частини НОМЕР_1 , вірний військовій присязі 22 липня 2024 року зник безвісти поблизу н.п. Роботине Запорізької області, що підтверджується відповідною копією сповіщення, яка знаходиться у матеріалах справи (а.с.18).
Як повідомила заявниця у судовому засіданні в п`ятницю (26 липня 2024 року) з нею зв`язалися побратими ОСОБА_5 , які підтвердили, що такий дійсно загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , вони бачили його тіло, однак не змогли евакуювати через постійні обстріли, тому присипали землею та залишили на місці загибелі.
Відповідно до Акта службового розслідування 22 липня 2024 року близько 21 год. 00 хв. на вогневій позиції ПВід «Вишня», поблизу н. Роботине, Запорізької області, під час виконання бойового завдання гранатометник 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 ймовірно отримав поранення не сумісні з життям в результаті обвалу бліндажа через удар ворожих БПЛА – рахується зниклим безвісти. Пошук солдата ОСОБА_5 в період з 22 липня 2024 року по 06 серпня 2024 року проводився, але результату, не дав і через активні бойові дії відтермінувався, відомостей про його надходження в лікарняні заклади або в бюро судово-медичної експертизи не надходило, інформації щодо перебування останнього в полоні немає, що підтверджується копією Акта службового розслідування.
Під час службового розслідування відбиралися пояснення у заступника командира 8 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_11 , який повідомив, що солдат ОСОБА_5 разом з молодшим сержантом ОСОБА_12 виконували бойове завдання в район лісосмуги ЛІБЕРІЯ на позиції ПВід Вишня, що знаходиться неподалік населеного пункту Роботине Запорізької області. 22 липня 2024 року на світанку вони зайшли на позиції, відразу зайняли вільний бліндаж та забарикадували вхід гілками та іншими речами, які трапились під руку. Це потрібно було зробити, адже ворог періодично атакує наші позиції FPV дронами, які можуть залетіти прямо в бліндаж. Цього ж дня близько 12 год 45 хв ворог обстріляв їх позиції з міномета та завдав вогневого ураження двома скидами з дронів, в результаті якого солдат ОСОБА_5 від отриманих травм загинув, а його побратим молодший сержант ОСОБА_12 отримав поранення. Через часті мінометні обстріли, постійну розвідку ворогом з повітря та використання дронів камікадзе не вдалося евакуювати тіло загиблого солдата ОСОБА_5 . 
З пояснень стрільця - помічника гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_13 стосовно солдата ОСОБА_5 , стало відомо що 19 липня 2024 року рядовий ОСОБА_13 разом з трьома іншими військовослужбовцями прибув на позиції ПВід «Вишня», що знаходить на неподалік населеного пункту Роботине Запорізької області. Вони розділились на дві групи, кожна з яких зайняла по одному бліндажу. Ворог постійно веде розвідку з повітря за допомогою дронів, час від часу проволить мінометні обстріли, скидає з дронів вибухівку, гранати з газом, застосовує FPV-дрони. 22 липня 2024 року близько 4 ранку на позиції прибули молодший сержант ОСОБА_12 та солдат ОСОБА_5 . Вони зайняли сусідній вільний бліндаж і забарикадували його вхід, щоб ворожий FPV-дрон не зміг залетіти в середину. Певний час було відносно спокійно, а близько 13 год 00 хв ворог знову розпочав мінометний обстріл наших позицій, і з дронів двічі скинув вибухівку на сусідній бліндаж. В результаті чого бліндаж зазнав значних руйнувань, солдат ОСОБА_5 загинув, а молодший сержант ОСОБА_12 отримав поранення. Коли обстріли припинились хлопці з іншого бліндажа забрали пораненого молодшого сержанта ОСОБА_14 до себе, а тіло ОСОБА_5 залишилось в бліндажі. Через постійні обстріли та атаки за допомогою дронів ворог унеможливлює його евакуацію.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №216 від 30 липня 2024 року солдат ОСОБА_5 ( НОМЕР_5 ), гранатометник 1 механічного відділення 3 механічного взводу 8 механічної роти 3 механічного батальйону знятий з грошового забезпечення з 22 липня 2024 року, що видно з копії відповідного наказу (а.с. 32).
Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що гранатометник 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 вважається безвісти зниклим з 22 липня 2024 року в районі населеного пункту Роботине Запорізької області.
24 липня 2024 року заявниця ОСОБА_4 звернулася до Відділу поліції №1 Львівського РУП ГУНП у Львівській області з письмовою заявою про зникнення безвісти її батька ОСОБА_5 . За даним фактом 24 липня 2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024141380001123 за ч. 1 ст. 115 КК України, що видно з копії витягу (а.с.34).
24 липня 2024 року відомості про ОСОБА_5 внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом №ВГ-20251014-84 від 14 жовтня 2025 року, що знаходиться в матеріалах справи.
Стосовно можливого перебування в полоні ОСОБА_5 судом встановлено, що у відповідь на адвокатські запити представника заявниці - адвоката Ільківа М.М., відповідні організації надали наступну інформацію:
1) Відповідно до листа Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) про розгляд адвокатського запиту №3180/30-2025 від 16 жовтня 2025 року Управління (Секретаріат Уповноваженого) володіє інформацією про факт зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на цей час інформація про його фактичне місцезнаходження відсутня.
2) Згідно з листом щодо надання інформації Державного підприємства «Український Національний Центр Розбудови Миру», яке виконує функції Національного інформаційного бюро №08-11/34635 від 16 жовтня 2025 року за наявною у розпорядженні інформацією відомості про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні. Станом на дату звернення, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_5 , до НІБ не надходила (а.с.35-36).
3) Відповідно до листа Об`єднаного центр з координації пошуку, звільнення незаконно позбавлених волі осіб у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України при Службі безпеки України №34.7-зв-8660 від 17 жовтня 2025 року в Об`єднаному центрі наявна інформація про факт зникнення військовослужбовця ОСОБА_5 . Під час взаємодії з органами, які уповноважені на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, міжнародними організаціями відомості про місцезнаходження ОСОБА_5 , перебування його у полоні держави-агресора тощо Об`єднаним центром не отримувались.
4) Згідно з листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими №222/кш/32819 від 05 грудня 2025 року до Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування ОСОБА_5 у полоні, стану його здоров`я та місця утримання.
Заявники звертаються до суду із заявою про оголошення померлим військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_4 за особливих обставин (під час збройного конфлікту) в районі населеного пункту Роботине Запорізької області під час захисту Батьківщини. Оголошення останнього померлим необхідне заявникам для отримання спадщини та реалізації своїх прав як членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
За змістом ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
При цьому, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у Постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Як впливає із постанови Верховного Суду від 29 квітня 2026 року у справі №615/129/25 якщо територія ймовірної загибелі військовослужбовця була спочатку зоною активних бойових дій, а потім окупована, строк для оголошення особи померлою відраховується від дня закінчення активних бойових дій за наявності достатніх підстав вважати особу загиблою.
Оскільки, за встановленими у цій справі обставинами територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця ОСОБА_5 на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником, у суду є достатні істотні підстави вважати, що військовослужбовець ОСОБА_5 загинув, то відлік строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України може бути здійснений у цій справі з 22 липня 2024 року.
Такий висновок суду не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду про те, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.
Станом на дату подання заяви сплинув шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦПК України, а саме минуло понад 1 рік і 9 місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відтак, днем вірогідної смерті ОСОБА_5 слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ст.ст. 16, 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби батьки загиблих (померлих) мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» – та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців».
Оцінивши вищезазначені докази, суд вважає, що вони є достатніми та такими, що підтверджують факт смерті військовослужбовця ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України в районі населеного пункту Роботине Запорізької області. 
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22, від 13 березня 2024 у справі №204/7924/23, дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Тому, оголошення фізичної особи померлою – це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст. 46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.
Щодо причин настання смерті, а саме, що смерть настала в бою при захисті Батьківщини, суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 грудня 2022 року по справі №490/6057/19-ц, в якій зокрема зазначено, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника.
Згідно з Указом Президента №64/2022, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Район воєнних (бойових) дій – це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії – це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Основними видами бойових дій є оборона та наступ.
Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема з 24 лютого 2023 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами ч.3 ст.82 ЦПК України.
Правовий режим воєнного стану триває по теперішній час.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01 липня 2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18 жовтня 2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940.
Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.
Згідно з ч.1 ст.48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 259, 263-265, 268, 293, 305-309, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який зник безвісти 22 липня 2024 року за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України від дня вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначивши місцем смерті с. Роботине, Пологівського району, Запорізької області.

Датою смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати дату вірогідної смерті -  ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Місцем смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважати с. Роботине, Пологівського району, Запорізької області.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 309 ЦПК України.
Після набрання законної сили рішенням суду про оголошення фізичної особи померлою направити рішення суду в Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для реєстрації смерті  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2026 року.

Суддя:       Зеліско Р. Й.

Присяжні:   Березяк О.М.

Гурський Р.В.