Справа № 183/9822/25
№ 1-кп/183/1580/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 12025042350000756 від 03.07.2025 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Губиниха Самарівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді машиніста екскаватора другого відділення інженерної техніки інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:
- 18.08.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
- 14.09.2023 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
- 25.01.2024 Дніпровським апеляційним судом вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2023 за ч.1 ст.309 КК України скасовано у частині призначеного покарання та засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
- 14.07.2025 Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2024 року до покарання, призначеного цим вироком, і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,
в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року, більш точний час під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , умисно, незаконно, без мети збуту, не маючи спеціального дозволу - ліцензії на посів і вирощування коноплі, ігноруючи Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив посів заздалегідь підготовленого насіння рослини конопель, вирощував їх, доглядав за посівами та за їх сходами, здійснював полив, проривав та обкошував від бур`яну з метою доведення їх до стадії дозрівання до 15.07.2025, тобто здійснив незаконне вирощування рослин конопель.
15.07.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку житла, будівель житлового і не житлового призначення та іншого володіння особи, розташованого по АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції на території подвір`я вищевказаного домоволодіння виявлено та вилучено 29 рослин, які належать до роду конопель (Cannabis), які ОСОБА_4 незаконно вирощував.
Окрім цього, ОСОБА_4 , у невстановлений під час судового розгляду час, але не пізніше квітня 2025 року, перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, не маючи спеціального дозволу - ліцензії на посів і вирощування коноплі, ігноруючи Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зірвав речовину рослинного походження на території свого подвір`я та заніс до приміщення будинку, щоб висушити для власного подальшого вживання без мети збуту, тобто придбав її та почав зберігати за вказаною адресою.
15.07.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку житла, будівель житлового і не житлового призначення та іншого володіння особи, розташованого по АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , працівниками поліції в коморі будинку виявили та вилучили рослинну речовину у сухому стані, яка відповідно до висновку експерта відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено – канабіс, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину складає 16,107 г., та рослинну речовину у сухому стані, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено – канабіс, маса канабісу, в перерахунку на суху речовину складає 38,033 г., яку ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав за місцем свого мешкання без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в:
- незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту;
- незаконному вирощуванні конопель у кількості 29 рослин, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, відповідно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується з посередньої сторони.
Крім того, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Разом із тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.
Крім цього, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, не відбувши попередніх покарань, на шлях виправлення не став та знову вчинив два кримінальні правопорушення, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України хоч є і не тяжким, проте злочином.
Тому, з урахуванням особливостей вказаних кримінальних правопорушень та обставин їх вчинення, особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення  ОСОБА_4  покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України та позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 310 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, п. б) ч. 1 ст. 72 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Крім того, судом встановлено, що до постановлення вироку Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2025, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень, передбачених ч. 1 ст. 71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, останній вчинив інші кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, за які він засуджується цим вироком. Тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2025, до покарання, призначеного цим вироком.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 10 696,80 грн. (висновки експертів за результатами проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів: СЕ-19/104-25/28546-НЗПРАП – 3565 гривень 60 копійок; №СЕ-19/104-25/28547-НЗПРАП – 3565 гривень 60 копійок; №СЕ-19/104-25/28543-НЗПРАП – 3565 гривень 60 копійок).
Запобіжний захід до ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженню не застосовувався.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням положень п. б) ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити  ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2025 року до покарання, призначеного цим вироком, і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 10 червня 2026 року.
Речові докази – речовину канабіс поміщену до пакету з полімерного матеріалу, речовину канабіс поміщену до сейф пакету № 4122412, речовину канабіс поміщену до сейф пакету № 4122408, які передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 10 696 гривень 80 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя      ОСОБА_1