ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1062/26 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом Приватного акціонерного товариство «Н И В А», м. Вишневе Київської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІ Н.», с. Софіївська Борщагівка Київської області
про стягнення 256 848,60 грн.,

без виклику представників; 
СУТЬ СПОРУ:
Приватне акціонерне товариство «Н И В А», м. Вишневе Київської області (далі по тексту – ПрАТ «Н И В А») 13.04.2026 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІ Н.», с. Софіївська Борщагівка Київської області (далі по тексту – ТОВ «МАРІ Н.»), в якій позивач просить суд стягнути відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 256 848,60 грн., що складається з:
- 123 546,46 грн. заборгованості по сплаті орендної плати за Договором №1НИВ0230010 від 28.06.2023 за грудень 2025 року - лютий 2026 року,
- 62 058,10 грн. заборгованості по сплаті компенсації витрат на комунальні послуги за період листопад 2025 року - лютий 2026 року.
- 11 895,65 грн. пені, нарахованої за період з 11.12.2025 по 07.04.2026,
- 55 681,34 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 7.2.1 Договору №1НИВ0230010 від 28.06.2023,
- 1 180,66 грн. 3% річних, нарахованих за період з 11.12.2025 по 07.04.2026,
- 2 486,39 грн. інфляційних втрат, нараховані за період з грудня 2025 по лютий 2026.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтований тим, що позивач на виконання умов Договору №1НИВ0230010 від 28.06.2023 передав відповідачу у тимчасове оплачуване користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 260,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 10. Відповідач, всупереч умов Договору, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати та відшкодування витрат на комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Згідно із частиною 3 статті 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
У постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.04.2026 відкрито провадження у справі №911/1062/26 за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язано позивача ПрАТ «Н И В А» подати суду у строк 15 днів з дати отримання цієї ухвали докази права вланості на орендоване приміщення загальною площею 260 кв.м, яке знаходиться за адресою Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 10; додаткову угоду №7 до договору №1НИВ0230010 від 28.06.2023; рахунок на сплату орендної плати за листопад 2025 року та докази направлення всіх рахунків та актів орендарю; пояснення щодо включення до рахунків на сплату орендної плати «додаткової плати».
Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача ТОВ «МАРІ Н.» подати суду у строк 15 днів з дати отримання цієї ухвали докази оплати орендної плати та компенсації комунальних платежів за спірний період (ч.2 ст. 74 ГПК України).
Відповідно до ч.7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копію ухвали від 17.04.2026 про відкриття провадження у справі було надіслано та доставлено до електронного кабінету відповідача 17.04.2026 о 17:14, про що складено та долучено до матеріалів справи довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.
Враховуючи положення статті 242 ГПК України, відповідно до яких якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, ухвала вважається врученою 20.04.2026, гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив 05.05.2026.
01.05.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву на виконання ухвали суду.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).
Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на 17.06.2026 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши позов ПрАТ «Н И В А» до ТОВ «МАРІ Н.» про стягнення 256 848,60 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. 
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).
28.06.2023 між ПрАТ «Н И В А» (орендодавець) та ТОВ «МАРІ Н.» (орендар) був укладений договір №1НИВ0230010 оренди нежитлового приміщення (далі – Договір), за умовами якого:
- орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 260,00 кв.м (об`єкт оренди), на 1 поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 10 (п.1.1);
- об`єкт оренди може використовуватись орендарем винятково для розміщення складу (п.1.2);
- об`єкт оренди передається орендарю 01.07.2023 по акту приймання-передачі (п.1.5);
- орендар зобов`язаний вносити плату за користування об`єктом оренди в розмірах та в строки обумовлені цим договором. Плата за оренду нараховується орендареві з дати підписання сторонами акта №1 (п.3.1, 3.2);
- якщо інше не передбачено цим договором, плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа поточного (оплачуваного місяця) місяця (п.3.3);
- орендодавець виставляє орендареві рахунок на оплату плати за оренду, розрахованої відповідно до додатка №2 до цього Договору. Орендар зобов`язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в цьому договорі, незалежно від факту одержання ним зазначених рахунків. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до додатку №2 до договору (п.3.4);
- орендар, крім плати за оренду, повинен компенсувати /сплачувати витрати на комунальні послуги, якими він користується (електроенергія, водопостачання, опалення й т.д.), та витрати на комунальні послуги в місцях загального користування, які розподіляються між всіма орендарями будівлі пропорційно площі об`єкта оренди до загальної площі будівлі (п.3.6);
- компенсація витрат на комунальні послуги не входить до розрахунку плати за оренду та оплачується орендарем за діючими тарифами. Орендар компенсує орендодавцю витрати на комунальні послуги на підставі виставлених орендодавцем рахунків, згідно отриманих від орендодавця розрахунків фактичних витрат, а також у випадку встановлення орендодавцем лічильників – на підставі їх показників (п. 3.6.1, 3.6.2);
- перерахування компенсації витрат на комунальні послуги здійснюється орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків або актів наданих послуг, ні пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем. Орендодавець до 5 числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем, виставляє орендареві рахунки на компенсацію витрат на комунальні послуги та Акт наданих послуг. Обов`язок по отриманню вищевказаного рахунка та акта покладається на орендаря. У разі неотримання рахунка на компенсацію витрат на комунальні послуги за оплачуваний місяць або відповідного акта орендарем, останній зобов`язаний сплатити таку компенсацію у розмірі витрат на комунальні послуги за місяць, попередній оплачуваному. Після отримання рахунка або акта за такий оплачуваний місяць сторони проводять перерахунок (п.3.6.3);
- у випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості (п.7.2);
- якщо період прострочення становить більше 7 календарних днів, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 30 відсотків від простроченої суми грошового зобов`язання (п.7.2.1.3);
- строк оренди починається з моменту прийняття орендарем об`єкта оренди за Актом №1 і закінчується 31.12.2023 (п.10.2).
Разом із договором сторони підписали план об`єкта оренди (додаток №1) та розмір плати за оренду, порядок розрахунків (додаток №2).
Відповідно до умов додатку №2, плата за оренду об`єкта оренди за кожний місяць складається з двох частин: Орендної плати та Додаткової плати. Додаткова плата є вартістю експлуатаційних витрат, які зазначені у п.1.2.2 Додатку №2.
Крім того, сторони погодили та підписали Додаток №3 до договору (комунальні платежі) та Додаток №4 (ліміти на використання орендарем комунальних послуг).
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є змішаним договором оренди нежитлових приміщень та надання послуг. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд встановив, що за актом приймання-передачі №1 від 07.05.2023, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду об`єкт оренди: нежитлове приміщення загальною площею 260 кв.м на 1 поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 10.
18.09.2023 сторони погодили та підписали додаткову угоду №1 до Договору, якою в період з 01.07.2023 по 30.11.2023 встановили спеціальний режим плати за користування об`єктом оренди.
21.11.2023 сторони погодили та підписали додаткову угоду №2 до Договору, якою продовжили строк оренди до 31.05.2024.
27.11.2023 сторони погодили та підписали додаткову угоду №3 до Договору, якою в період з 01.12.2023 по 31.03.2024 встановили спеціальний режим плати за користування об`єктом оренди.
01.04.2024 сторони погодили та підписали додаткову угоду №4 до Договору, якою в період з 01.04.2024 по 31.07.2024 встановили спеціальний режим плати за користування об`єктом оренди.
08.05.2024 сторони погодили та підписали додаткову угоду №5 до Договору, якою продовжили строк оренди до 30.11.2024.
01.08.2024 сторони погодили та підписали додаткову угоду №6 до Договору, якою в період з 01.08.2024 по 31.05.2025 встановили спеціальний режим плати за користування об`єктом оренди.
30.05.2025 сторони погодили та підписали додаткову угоду №8 до Договору, якою продовжили строк оренди до 31.12.2025.
Сторони дійшли згоди з 01.06.2025 внести зміни до п.1.2 Договору та виклали його в новій редакції, за яким плата за оренду об`єкта оренди за кожний місяць складається з двох частин: орендної плати та додаткової плати. Додаткова плата є вартістю експлуатаційних витрат, які зазначені у п.1.2.1 Договору.
08.12.2025 сторони погодили та підписали додаткову угоду №9 до Договору, якою продовжили строк оренди до 31.05.2026. Сторони дійшли згоди з 01.01.2026 внести зміни до п.1.2 Договору та виклали його в новій редакції.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами статті 762 ЦК України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Сторони погодили, що плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа поточного (оплачуваного місяця) місяця (п.3.3 Договору). При цьому, плата за оренду об`єкта оренди за кожний місяць складається з двох частин: Орендної плати та Додаткової плати.
На виконання пункту 3.4 Договору, позивач виставляв відповідачу відповідні рахунки по оплаті за оренду об`єкта, які складаються із двох частин: орендної плати та додаткової плати, а саме 
№0000000501/2025 від 26.11.2025 за грудень 2025 року на суму 39 455,00 грн.
№0000000544/2025 від 25.12.2025 за січень 2026 року на суму 41 649,43 грн.
№0000000016/2026 від 28.01.2026 за лютий 2026 року на суму 42 442,03 грн.
Крім того, позивач виставив відповідачу відповідні акти здачі-прийняття надання послуг, а саме
№0000000501/2025 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 39 455,00 грн.
№0000000544/2025 від 31.01.2026 за січень 2026 року на суму 41 649,43 грн.
№0000000016/2026 від 28.02.2026 за лютий 2026 року на суму 42 442,03 грн.
Загальна сума орендної плати за спірний період становить 123 546,46 грн.
Суд зазначає, що матеріали справи не місять доказів надіслання або вручення рахунків на оплату та актів здачі-прийняття, однак вказане не змінює обов`язок орендаря здійснювати плату за оренду об`єкта не пізніше 10 числа поточного (оплачуваного місяця) місяця (п.3.3 Договору).
Як вбачається із погодженого між сторонами п.3.5 Договору, орендар зобов`язаний сплачувати плату за оренду не пізніше строку, зазначеного в цьому договорі, незалежно від факту одержання зазначених рахунків. При неотриманні орендарем зазначених рахунків, плата за оренду розраховується орендарем самостійно відповідно до додатку №2 до цього Договору.
Таким чином, відповідач мав самостійно розрахувати належну до сплати орендну плату керуючись погодженими між сторонами формулами її визначення та сплатити плату за оренду об`єкта не пізніше 10 числа оплачуваного місяця.
Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
З огляду на те, що плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа поточного (оплачуваного місяця) місяця, суд встановив, що строк внесення орендної плати 
за грудень 2025 року сплив 10.12.2025, а з 11.09.2025 настало прострочення,
за січень 2026 року сплив 12.01.2026, а з 13.01.2026 настало прострочення,
за лютий 2026 року сплив 10.02.2026, а з 11.02.2026 настало прострочення.
Крім того, умовами договору передбачений обов`язок орендаря здійснювати компенсацію витрат на комунальні послуги на підставі виставлених орендодавцем рахунків або актів наданих послуг не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем. При цьому, обов`язок отримати рахунок та акт покладається саме на орендаря (п.3.6.3).
В контексті зазначеного, суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/19, відповідно до якого наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку (правова позиція є сталою, сформована у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18).
Для здійснення компенсації комунальних послуг позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату, а саме:
№000071842025/3263 від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 1838,80 грн.;
№000001592026/3263 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 20 681,38 грн.;
№000008802026/3263 від 31.01.2026 за січень 2026 року на суму 20 909,72 грн.;
№00016392026/3263 від 28.02.2026 за лютий 2026 року на суму 18 628,20 грн.
А також, акти здачі-прийняття наданих послуг: 
№000071842025/3263 від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 1838,80 грн.,
№000001592026/3263 від 31.12.2025 за грудень 2025 року на суму 20 681,38 грн.,
№000008802026/3263 від 31.01.2026 за січень 2026 року на суму 20 909,72 грн.,
№000016392026/3263 від 28.02.2026 за лютий 2026 року на суму 18 628,20 грн.
Загальна сума компенсації комунальних послуг за спірний період становить 62 058,10 грн.
З огляду на те, що орендар був зобов`язаний здійснювати компенсацію витрат на комунальні послуги не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем, суд встановив, що строк оплати 
за листопад 2025 року сплив 05.12.2025, а з 06.12.2025 настало прострочення,
за грудень 2025 року сплив 05.01.2026, а з 06.01.2026 настало прострочення,
за січень 2026 року сплив 05.02.2026, а з 06.02.2026 настало прострочення,
за лютий 2026 року сплив 05.03.2026, а з 06.03.2026 настало прострочення.
Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
ТОВ «МАРІ Н.» докази сплати орендної плати за період грудень 2025 року - лютий 2026 року та компенсації комунальних послуг за період листопад 2025 року - лютий 2026 року за договором №1НИВ0230010 оренди нежитлового приміщення від 28.06.2023, суду не подало, в тому числі на виконання вимог п.3 ухвали суду від 17.04.2026, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок основного боргу та встановив, що останній виконано арифметично вірно, сума основного боргу становить 185 604,56 грн. (123 546,46 грн. плюс 62 058,10 грн.), у зв`язку з чим, вказана вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу є документально підтверджена, законна та така, яку слід задовольнити повністю.
У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання зі сплати орендної плати та компенсації комунальних послуг, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача 11 895,65 грн. пені, нарахованої за період з 11.12.2025 по 07.04.2026,
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п.7.2 Договору у випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості.
З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.
Суд, здійснивши власний розрахунок пені, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем,

Періоди нарахування	Строк оплати	Борг, грн	Період прострочення, в межах періоду позивача	Пеня, грн.	
витрати за листопад 2025 року	05.12.25	1838,80	11.12.25-07.04.26	180,86	
витрати за грудень 2025 року	05.01.26	20 681,38	06.01.26-07.04.26	1577,45	
оренда за грудень 2025 року	10.12.25	39 455,00	11.12.25-07.04.26	3880,64	
витрати за січень 2026 року	05.02.26	20 909,72	06.02.26-07.04.26	1048,35	
оренда за січень 2026 року	12.01.26	41 649,43	13.01.26-07.04.26	2929,15	
витрати за лютий 2026 року	05.03.26	18 628,20	06.03.26-07.04.26	505,26	
оренда за лютий 2026 року	10.02.26	42 442,03	11.02.26-07.04.26	1953,50	
ВСЬОГО	 	 	 	12 075,21	
встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені за заявлений період становить 12 075,21 грн. Відповідно до частини 2 ст. 237 ГПК України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак належний розмір до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 11 895,65 грн.
Крім того, за порушення строків сплати орендної плати та компенсації комунальних послуг понад 7 днів, позивач нараховує та просить стягнути з відповідача штраф у сумі 55 681,34 грн. на підставі п.7.2.1 Договору. 
Згідно із пунктом 7.2.1 Договору до орендаря застосовується додаткова відповідальність за прострочення грошових зобов`язань: якщо період прострочення становить більше 1 календарного дня, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми (7.2.1.1), якщо період прострочення становить 2-6 календарних днів, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 20% від простроченої суми (7.2.1.2); якщо період прострочення становить більше 7 календарних днів, то орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф у розмірі 30% від простроченої суми грошового зобов`язання (7.2.1.3).
Суд звертає увагу сторін, що одночасне стягнення передбачених договором двох підвидів неустойки (пені та штрафу), не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
По-перше, у даному випадку сторонами застосовано два підвиди неустойки, а в межах одного виду відповідальності сторонами може бути застосований різний набір санкцій, про що неодноразово наголошував Верховний Суд. По-друге, таке формулювання сторони погодили у Договорі на підставі вільного волевиявлення, що не суперечить положенням чинного законодавства. 
Крім того, стаття 61 Конституції України вміщена у розділі ІІ Конституції «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» відповідно не розповсюджується на господарсько-правову відповідальність юридичних осіб у господарських зобов`язальних відносинах. 
Суд встановив, що відповідач порушив строки сплати орендної плати та компенсації комунальних послуг більше ніж на 7 днів, відтак, суд погоджується, що у позивача виникло право для нарахування штрафу відповідно до п.7.2 договору, а саме за ставкою 30% згідно підпункту 7.2.1.3.
Суд, перевіривши правильність нарахування штрафу позивачем, встановив, що такий здійснено арифметично вірно, розмір штрафу становить 55 681,34 грн. у зв`язку з чим, вказана вимога має бути задоволена повністю в заявленій сумі.
Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача 1180,66 грн. 3% річних, нарахованих за період з 11.12.2025 по 07.04.2026 та 2486,39 грн. інфляційних втрат, нараховані за період з грудня 2025 року по лютий 2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України.
Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд, здійснивши власний розрахунок процентів річних, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем, встановив, що вірно розрахований розмір процентів річних за заявлений період становить 1198,58 грн. Відповідно до частини 2 ст. 237 ГПК України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак належний розмір до стягнення з відповідача на користь позивача процентів річних становить 1180,66 грн.
Суд, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем, встановив, що останній здійснено арифметично вірно, у зв`язку з чим, вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат слід задовольнити в повному обсязі.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ПрАТ «Н И В А» повністю та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «МАРІ Н.» 185 604,56 грн. основного боргу, 11 895,65 грн. пені, 55 681,34 грн. штрафу, 1180,66 грн. процентів річних та 2486,39 грн. інфляційних втрат.
У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у сумі 3082,18 грн. повністю.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Н И В А» задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІ Н.» (08137, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Щаслива, буд. 38, оф. 27, ідентифікаційний код 43669344)
на користь Приватного акціонерного товариства «Н И В А» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова 10, ідентифікаційний код 19253407)
185 604,56 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот чотири гривні п`ятдесят шість копійок) основного боргу,
11 895,65 грн. (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень шістдесят п`ять копійок) пені,
55 681,34 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят одну гривню тридцять чотири копійки) штрафу,
1180,66 грн. (одну тисячу сто вісімдесят гривень шістдесят шість копійок) процентів річних,
2486,39 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят шість гривень тридцять дев`ять копійок) інфляційних втрат,
3082,18 грн. (три тисячі вісімдесят дві гривні вісімнадцять копійок) судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх