Справа № 183/6731/23
№ 2/183/1456/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,
за участю:
прокурора Ярличенка І.В.
представника відповідача Тен І.О. 
представника відповідача Мамчура Ю.В.
представника відповідача Гудименка В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Самар цивільну справу за позовом керівника Самарівської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області до Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок, 

в с т а н о в и в :

03.05.2023 р. керівник Новомосковської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок.

1.Стислий виклад позиції позивача
В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що розпорядженням Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність земельні ділянки площею 1,3707 га пасовищ, з них: ділянка № 1 – 0,5274 га та ділянка № 2 – 0,8433 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради.
Під час прийняття зазначеного розпорядження не враховано, що земельні ділянки накладаються на землі водного фонду, а саме – на 25 метрову прибережну захисне смугу річки Сєрка, у зв`язку з чим, зазначені земельні ділянки не можуть перебувати у приватній власності.
Крім того, розпорядженням передбачено, що умовою реєстрації Державних актів у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центру Державного Земельного Кадастру» є затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги. 
Відповідно до інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, проект землеустрою щодо визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги протоки Татарочка (б, б/г 61) в районі розташування вищезазначених земельних ділянок на розгляд до офісу не надходив. 
З метою ухилення від дотримання зазначеної вимоги законодавства щодо затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги для реєстрації права власності на земельні ділянки, ОСОБА_1 замовила технічну документацію щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Так, відповідно до даних Державного земельного кадастру, на підставі заяви ОСОБА_1 та наданих нею проектів землеустрою, розроблених ТОВ «Геополіс» сформовано 2 (дві) земельні ділянки, які мали кадастрові номери: 1223285500:01:399:0003 площею 0,8433 га та 1223285500:01:068:0012 площею 0,5274 га.
В подальшому, з метою поділу вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Український земельно-правовий центр» за результатами розробки технічної документації якої сформовано наступні земельні ділянки:
-внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223285500:01:068:0012 площею 0,5274 га – земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га;
-внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223285500:01:399:0003 площею 0,8433 га – земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:04:009:0276 площею 0,0478 га; з кадастровим номером 1223285500:04:009:0277 площею 0,7955 га.
Після чого ОСОБА_1 звернулася до державного реєстратора Новомосковського міськрайонного управління юстиції та зареєструвала право власності на зазначені вище земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Піщанської сільської ради Новомосковського району.
У подальшому, відповідно до договору дарування від 08.12.2015 № 923 ОСОБА_6 подарувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га ОСОБА_7 .
Згідно договору купівлі-продажу від 07.11.2022 № 821 ОСОБА_6 відчужила земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га ОСОБА_4 .
У відповідності до договору дарування від 08.12.2015 № 924, ОСОБА_6 подарувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га ОСОБА_2 . 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га є ОСОБА_6 . 
Поділ земельних ділянок та зміна їх власників не усунули допущені під час виділення земельної ділянки водного фонду порушення вимог земельного та водного законодавства, у зв`язку з чим, Піщанська сільська рада після чергового обстеження земель територіальної громади звернулася до органів прокуратури з відповідною заявою № 2330/02-21 від 01.09.2021 про перевірку законності виділення їх у приватну власність.
Так, відповідно до інформації Піщанської сільської ради встановлено, що земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га знаходяться у межах прибережної захисної смуги біля водного об`єкта – протока Сєрка, а отже, з урахуванням ст.. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України перебувати у приватній власності не можуть, що завдає значної шкоди інтересам держави.
За результатами вивчення матеріалів, зібраних на підставі вищевказаного листа Піщанської сільської ради, Новомосковською окружною прокуратурою 05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 42021042110000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 
Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні підтверджено факт перебування спірних земельних ділянок у прибережній захисній смузі річки Сєрка. 
Так, з метою отримання картографічних матеріалів для підтвердження факту накладення спірних земельних ділянок на прибережну захисну смугу річки Сєрка, слідчим скеровано запит до ТОВ «Дніпроземсервіс».
Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території с. Новоселівка, вул. Самарська, Піщанської сільської ради, що складена на основі топографо-геодезичних робіт ТОВ «Дніпроземсервіс», підтверджено факт часткового накладення земельних ділянок з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га на землі водного фонду – прибережну смугу річки Сєрка.
Згідно з інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га розташовані на правобережжі протоки Сєрка басейну ріки Самара. 
З урахуванням вищезазначених матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території с. Новоселівка, вул. Самарська, Піщанської сільської ради, що складена на основі топографо-геодезичних робіт ТОВ «Дніпроземсервіс», під час огляду вищезазначених земельних ділянок встановлено, що більша їх частина розташована у прибережній захисній смузі протоки річки Сєрка і сумарно складає 0,3226 га, що є грубим порушенням ст. 59 ЗК України.
Таким чином, окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст. 13, 14, Конституції України, ст.ст. 19, 58, 59, 60, 61, 62, 83 Земельного кодексу України, та ст.ст. 4, 88, 89. 90 Водного кодексу України при наданні у власність спірних земельних ділянок ОСОБА_1 , а в подальшому – ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , оскільки дані земельні ділянки не могли передаватися у власність під виглядом земель для ведення особистого селянського господарства, так як зазначені земельні ділянки відносяться до земель водного фонду, що виключає право приватної власності на них. 
У зв`язку з наведеним, у позовній заяві прокурор просить суд:
-визнати незаконним та скасувати розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» в частині передачі ОСОБА_5 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,5274 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради;
-скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0148, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 789451812232) проведену за ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки від 08.12.2015, номер запису про право власності: 12418289, вчинену приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Працевич В.В. на вказаний об`єкт нерухомого майна;
-скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0150, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 789479912232) проведену за ОСОБА_7 на підставі договору дарування земельної ділянки № 923 від 08.12.2015, номер запису про право власності: 12413718, вчинену приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Працевич В.В. на вказаний об`єкт нерухомого майна;
-скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0151, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 789494612232), проведену за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 821 від 07.11.2022, номер запису про право власності: 48352992, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою О.А. на вказаний об`єкт нерухомого майна;
-скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2274 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0149, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 789467112232), проведену за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, номер запису про право власності: 12269614, виданого Новомосковським міськрайонним управлінням юстиції на вказаний об`єкт нерухомого майна;
-усунути перешкоди у здійсненні Піщанською сільською радою права користування та розпорядженням земельною ділянкою водного фонду площею 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом її повернення на користь Піщанської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_2 ;
-усунути перешкоди у здійсненні Піщанською сільською радою права користування та розпорядженням земельною ділянкою водного фонду площею 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом її повернення на користь Піщанської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_7 ;
-усунути перешкоди у здійсненні Піщанською сільською радою права користування та розпорядженням земельною ділянкою водного фонду площею 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом її повернення на користь Піщанської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_4 ;
-усунути перешкоди у здійсненні Піщанською сільською радою права користування та розпорядженням земельною ділянкою водного фонду площею 0,2274 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, шляхом її повернення на користь Піщанської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 ;
-скасувати державну реєстрацію земельної ділянки 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 у Державному земельному кадастрі;
-скасувати державну реєстрацію земельної ділянки 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 у Державному земельному кадастрі;
-скасувати державну реєстрацію земельної ділянки 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 у Державному земельному кадастрі;
-скасувати державну реєстрацію земельної ділянки 0,1 га з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 у Державному земельному кадастрі;
-стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір.

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.
2.1 31.08.2023 відповідач Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулася до суду з відзивом на позов, відповідно до якого державна адміністрація позов прокурора не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та законів України. Розпорядженням Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність земельні ділянки площею 1,3707 га пасовищ, з них: ділянка № 1 – 0,5274 га та ділянка № НОМЕР_1 – 0,8433 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради. Зазначеним розпорядженням передбачено, що умовою реєстрації Державних актів у Новомосковському відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центру Державного земельного кадастру» є затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги. 
З метою ухилення від дотримання зазначеної вимоги щодо затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги, ОСОБА_1 замовила у ТОВ «Український земельно-правовий центр» технічну документацію щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, після чого звернулася до державного реєстратора Новомосковського міськрайонного управління юстиції та зареєструвала право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. 
Таким чином, Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області діяла виключно у межах норм чинного законодавства, у зв`язку з чим, заявлені до адміністрації вимоги є безпідставними. (а.с.2, т.2).
2.2 23.09.2023 представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 – адвокат Мамчур Ю.В. звернувся до суду з відзивом на позов, відповідно до якого державна адміністрація позов прокурора не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Розпорядженням Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність земельні ділянки площею 1,3707 га пасовищ, з них: ділянка № 1 – 0,5274 га та ділянка № НОМЕР_1 – 0,8433 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради. 
В подальшому на виконання розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 ОСОБА_1 видані Державні акти на право власності на земельні ділянки: на земельну ділянку площею 0,8433 га кадастровий номер 1223285500:01:399:0003 та земельну ділянку площею 0,5274 га. Кадастровий номер 1223285500:01:068:0012. 
ОСОБА_1 не заперечує того, що у 2015 році нею замовлено технічну документацію та проведено поділ земельних ділянок, а у наступному – відчуження земельних ділянок за договором купівлі-продажу та договорами дарування. 
Припущення щодо порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства є безпідставними. Так, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), надана прокурором на підтвердження факту часткового накладення спірних земельних ділянок на землі водного фонду, а саме – на прибережну захисну смугу складена на вимогу слідчого під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України. 
У той же час, факт належності спірних земельних ділянок до земель сільськогосподарського призначення підтверджується доданими до проектів землеустрою картографічними даними, експлікаціями і абрисами земельних ділянок, актами та висновками та погодженнями відповідних органів. 
Під час обстеження земельної ділянки для передачі ОСОБА_1 комісія у складі Новомосковської РДА, голови Піщанської сільської ради, начальника відділу земельних ресурсів, головного архітектора району, головного санітарного лікаря, завідуючого сектору екологічного контролю по Новомосковському регіону, представником органу охорони історико-культурної спадщини встановлено передачу земельної ділянки із сільськогосподарських угідь, а саме – пасовищ:
-висновок Відділу Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 31.12.2009 вих. 01-10-3309; 
-висновок щодо погодження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області від 18.01.2010 вих. № 4-256-11-3; 
-висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи Новомосковської санітарно-епідеміологічної станції від 26.03.2010 вих. №19; 
-висновок Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури від 20.01.2010 вих. № 1606/01; 
-висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 3707 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Управління культури і туризму Дніпропетровського обласного центру з охорони істотко-культурних цінностей від 16.03.2010 вих. 10003/2. 
Також, віднесення спірних земельних ділянок до земель сільськогосподарського призначення підтверджується довідками з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за формою 6-зем) від 13.12.2016. 
Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 88 ВК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що складаються.
Згідно рішення Піщанської сільської ради від 09.04.1998 «Про встановлення розмірів прибережної зони на території сільської ради» визначено, що в межах населених пунктів і садівничих товариств розміри прибережних полос встановлювати з обліком конкретних умов забудови вулиці, але не менше 5 (п`яти) метрів з суворим дотриманням природоохоронних вимог. Прибережні полоси відносяться до земель водної оренди, на яких забороняється всяка діяльність, що суперечить їх цільовому призначенню і не підлягають приватизації, зазначене вище рішення є чинним.
Рішенням Новомосковської районної ради від 27.02.2013 № 11-15/VI затверджено проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж населених пунктів АДРЕСА_1 .
Розташування земельних ділянок з кадастровими номерами 1223285500:01:073:0148; 1223285500:01:073:0150; 1223285500:01:073:0151; 1223285500:01:073:0149 стало у межах с. Новоселівка.
Вимоги прокурора про скасування розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 не підлягають задоволенню, оскільки зазначеним розпорядженням ОСОБА_1 передбачалася передача земель виключно сільськогосподарського призначення.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому. Що наявність порушень з боку органу публічної влади не може бути підставою для позбавлення права на майно іншої особи лише з тих підстав, що порушення допущені (вчинені) з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку має місце втручання у право на мирне володіння своїм майном.
Крім того, до спірних правовідносин необхідно застосувати положення законодавства про позовну давність. (а.с.28, т.2).

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.
03.05.2023 р. керівник Новомосковської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області до Новомосковської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок.
Ухвалою суду від 02.08.2023 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.
14.08.2024 ухвалою суду закрите підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
У зв`язку із зміною найменувань юридичних осіб, суд постановив уточнити учасників справи та вважати, що позов подано керівником Самарівської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області до Самарівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок.
Відповідно до Закону України від 26.02.2025 року № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів" 29 квітня 2025 року було змінено назву Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.  
18.02.2026 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про повернення до стадії підготовчого провадження у цивільній справі за позовом Керівника Самарівської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області до Самарівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок.
Ухвалою суду від 27.03.2026 задоволено заяву керівника Самарівської окружної прокуратури про забезпечення позову у цивільній справі:
-заборонено ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,2274 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0149 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789467112232); 
-заборонено ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0148 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789451812232); 
-заборонено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ), та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0150 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789479912232); 
-заборонено ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0151 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789494612232). 
Таким чином, Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області розглядалися позовні вимоги керівника Самарівської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області до Самарівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок.

4.Судовий розгляд
В судовому засіданні прокурор позов підтримав у повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.
Представник позивача Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, у заяві просив суд розглядати справу за його відсутністю, позов прокурора підтримує у повному обсязі. 
Представник відповідача Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судовому засідання позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву.
Представники відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 – адвокати Мамчур Ю.В., Гудименко В.Г. в судовому засідання позов не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву.

5.Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що розпорядженням Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність земельні ділянки площею 1,3707 га пасовищ, з них: ділянка № 1 – 0,5274 га та ділянка № НОМЕР_1 – 0,8433 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради.
Пунктом 6 зазначеного вище розпорядження визначено, що реєстрацію Державних актів на право власності на земельну ділянку у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центру Державного земельного кадастру» при умові затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги.

Згідно даних Державного земельного кадастру, на підставі заяви ОСОБА_1 та наданих нею проектів землеустрою, розроблених ТОВ «Геополіс» сформовано 2 (дві) земельні ділянки: площею 0,8433 га кадастровий номер: 1223285500:01:399:0003 та площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012. 

30.07.2015 ОСОБА_1 видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно – земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, 30.07.3015 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Державні акти були видані також на підставі:
-висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи Новомосковської санітарно-епідеміологічної станції від 26.03.2010 вих. №19; 
-висновку Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури від 20.01.2010 вих. № 1606/01; 
-висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 3707 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Управління культури і туризму Дніпропетровського обласного центру з охорони істотко-культурних цінностей від 16.03.2010 вих. 10003/2. 
-висновку Відділу Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області від 31.12.2009 вих. 01-10-3309; 
-висновку щодо погодження проекту землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області від 18.01.2010 вих. № 4-256-11-3. 

Відповідно до інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, проект землеустрою щодо визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги протоки Татарочка (б, б/г 61) в районі розташування вищезазначених земельних ділянок на розгляд до офісу не надходив. 
Таким чином, проект водоохоронної зони та прибережної захисної смуги при оформлення права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки не було затверджено. 

Встановлено, що в наступному ОСОБА_1 замовила технічну документацію щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
В подальшому, з метою поділу вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Український земельно-правовий центр» за результатами розробки технічної документації якої сформовано наступні земельні ділянки:
-внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223285500:01:068:0012 площею 0,5274 га – земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га;
-внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223285500:01:399:0003 площею 0,8433 га – земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:04:009:0276 площею 0,0478 га; з кадастровим номером 1223285500:04:009:0277 площею 0,7955 га.

Державним реєстратором Новомосковського міськрайонного управління юстиції було зареєстроване право власності ОСОБА_1 на зазначені вище земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна.

Встановлено, що згідно договору дарування від 08.12.2015 № 923 ОСОБА_6 подарувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га ОСОБА_7 .

Згідно договору купівлі-продажу від 07.11.2022 № 821 ОСОБА_6 відчужила земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га ОСОБА_4 .

У відповідності до договору дарування від 08.12.2015 № 924, ОСОБА_6 подарувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га ОСОБА_2 . 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га є ОСОБА_6 . 

Встановлено, що Піщанська сільська рада після обстеження земель територіальної громади звернулася до органів прокуратури з відповідною заявою № 2330/02-21 від 01.09.2021 про перевірку законності виділення земельної ділянки водного фонду у приватну власність.
Згідно інформації Піщанської сільської ради встановлено, що земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га знаходяться у межах прибережної захисної смуги біля водного об`єкта – протока Сєрка, а отже, з урахуванням ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України перебувати у приватній власності не можуть, що завдає значної шкоди інтересам держави.

За результатами розгляду заяви Піщанської сільської ради Новомосковською окружною прокуратурою 05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 42021042110000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 
В межах кримінального провадження встановлено, що згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території с. Новоселівка, вул. Самарська, Піщанської сільської ради, що складена на основі топографо-геодезичних робіт ТОВ «Дніпроземсервіс», підтверджено факт часткового накладення земельних ділянок з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га на землі водного фонду – прибережну смугу річки Сєрка.
Зазначена вище технічна документація складена на підставі вимоги СВ Новомосковського РВ ГУНП у Дніпропетровській області від 02.11.2022 № СВ-9155.
Згідно з інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га розташовані на правобережжі протоки Сєрка басейну ріки Самара. 
З урахуванням вищезазначених матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території с. Новселівка, вул. Самарська, Піщанської сільської ради, що складена на основі топографо-геодезичних робіт ТОВ «Дніпроземсервіс», під час огляду вищезазначених земельних ділянок встановлено, що більша їх частина розташована у прибережній захисній смузі протоки річки Сєрка і сумарно складає 0,3226 га.
Зазначені вище письмові докази долучені прокурором 30.05.2023 р. при подання позовної заяви та є копіями матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021042110000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Також, 03.11.2022 слідчим у межах кримінального провадження проведено три огляди спірних земельних ділянок, про що складено відповідні протоколи, а саме, земельних ділянок: площею 0,2274 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0149; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0148; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0150; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0151, відповідно до протоколів огляду встановлено, що зазначені земельні ділянки розташовані поблизу протоки річки Сєрка басейну річки Самара. 
Зазначені протоколи огляду спірних земельних ділянок долучені прокурором до матеріалів цивільної справи 12.04.2024 у відповідності до постанови від 04.04.2024 року про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021042110000049, відповідно до постанови надано дозвіл на розголошення відомостей, а саме, протоколів оглядів земельних ділянок: площею 0,2274 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0149; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0148; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0150; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0151 

Встановлено, що 11.07.2025 р. слідчим СВ Самарівського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021042110000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Віднесення спірних земельних ділянок до земель сільськогосподарського призначення підтверджується довідками з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за формою 6-зем) від 13.12.2016 . 

Встановлено, що згідно рішення Піщанської сільської ради від 09.04.1998 «Про встановлення розмірів прибережної зони на території сільської ради» визначено, що в межах населених пунктів і садівничих товариств розміри прибережних полос встановлювати з обліком конкретних умов забудови вулиці, але не менше 5 (п`яти) метрів з суворим дотриманням природоохоронних вимог. 

Рішенням Новомосковської районної ради від 27.02.2013 № 11-15/VI затверджено проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж населених пунктів АДРЕСА_1 .

Встановлено, що після ухвалення рішення Новомосковської районної ради від 27.02.2013 № 11-15/VI, розташування спірних земельних ділянок стало у межах с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідками Піщанської сільської ради від 27.10.2016.

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
6.2У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Законом України «Про місцеві державні адміністрації» (тут і в подальшому - у редакції станом на 16.02.2010, що діяла на момент прийняття рішення) визначено організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.
Статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. 
Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.
Пунктом 7 частини 1 статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.
Згідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (тут і в подальшому - у редакції станом на 16.03.2010, що діяла на момент прийняття рішення), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також, прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. 
Частиною 3 статті 125 Земельного кодексу України Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання.
Пунктом 12 Розділу Х Перехідних положень Кодексу зазначено, що до розмежувань земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження земель (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів – відповідні органи виконавчої влади.
6.3Згідно ст. 41 Конституції України, та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку та на підставах, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Статтею 84 Земельного кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.
Пунктом 4 зазначеної статті передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі водного фонду.
6.4 У відповідності до Водного кодексу України (тут і в подальшому - у редакції станом на 04.06.2008, що діяла на момент прийняття рішення), усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами. В умовах нарощування антропогенних навантажень на природне середовище, розвитку суспільного виробництва і зростання матеріальних потреб виникає необхідність розробки і додержання особливих правил користування водними ресурсами, раціонального їх використання та екологічно спрямованого захисту. Водний кодекс, в комплексі з заходами організаційного, правового, економічного і виховного впливу, сприятиме формуванню водно-екологічного правопорядку і забезпеченню екологічної безпеки населення України, а також більш ефективному, науково обґрунтованому використанню вод та їх охороні від забруднення, засмічення та вичерпання.
Нормами ст. 4 Водного кодексу України передбачено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.
Згідно приписів ст. 58 Земельного кодексу України визначено, що 1. До земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів. 2. Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.
Статтею 60 Земельного кодексу України передбачено, що 1. Вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. 2. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. 3. Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.
6.5 У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Статтею 388 ЦК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2792-IX від 01.12.2022; в редакції Закону № 4292-IX від 12.03.2025) передбачено, що,
1. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:
1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо:
1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень;
2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.
3. Держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо:
1) з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років;
2) з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років.
Зміна першого та подальших набувачів не змінює порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування майна, передбаченого цією частиною.
Дія положень цієї частини не поширюється на випадки, якщо майно на момент вибуття з володіння держави або територіальної громади належало:
а) до об`єктів критичної інфраструктури;
б) до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;
в) до об`єктів та земель оборони;
г) до об`єктів або територій природно-заповідного фонду, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів (територій) на момент вибуття з володіння;
ґ) до гідротехнічних споруд, за умови наявності підтвердних документів про статус таких об`єктів на момент вибуття з володіння;
д) до пам`яток культурної спадщини, які не підлягали приватизації.
4. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, 1. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 2. Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу.

7.Актуальні правові позиції Верховного Суду.
7.1 Підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку. Такий акт лише посвідчував відповідне право та не мав самостійного юридичного значення. Для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для повернення цієї ділянки власнику визнання недійсним державного акта не є необхідним. Така вимога не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду. Постанова ВП ВС від 15.09.2020 у справі №469/1044/17,
7.2 Землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок надання та використання. Такі землі можуть змінювати володільця шляхом передання їх у приватну власність лише у випадках, прямо передбачених у статті 59 ЗК України. Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене нормами закону (стаття 60 ЗК України, стаття 88 ВК України). Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу. Постанова ВП Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа 504/2864/13-ц
7.3 Зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням статті 59 ЗК України має розглядатися як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовна вимога зобов`язати повернути земельну ділянку має розглядатися як негаторний позов, який може бути заявлений упродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. Застосування до договору міни наслідків недійсності правочину, передбачених статтею 216 ЦК України, не призводить до поновлення прав держави та не дає підстав для задоволення вимоги про повернення земельної ділянки у власність держави. Постанова ВП Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа 504/2864/13-ц
7.4 Судова практика сформувала підхід, за яким держава може втручатися у право мирного володіння приватних осіб для захисту загальних інтересів у безпечному довкіллі та використанні власності не на шкоду людині й суспільству. 
Подібне втручання визнається таким, що відповідає статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету (захист водного фонду, довкілля) та є пропорційним..
Так, Верховний суд у справі про повернення громаді земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги Ягорлицької затоки суд прямо вказав, що житлова забудова у пляжній зоні та прибережній захисній смузі є неможливою, а передання таких земель під житлове будівництво є несумісним із вимогами закону та порушує суспільний інтерес у збереженні довкілля і забезпеченні доступу до загального водокористування.
Починаючи з 2018 року Верховний Суд фактично сформував чітке правило: якщо земля водного фонду була передана у приватну власність всупереч вимогам Земельного та Водного кодексів, таке набуття ділянки у власність вважається юридично неможливим.
Окремо Верховний суд пояснив важливу річ, а саме вказав, що відсутність проекту землеустрою щодо встановлення меж прибережної захисної смуги не означає, що такої смуги не існує, що її розміри визначені законом, а тому саме закон визначає, чи може така земля передаватися у приватну власність.
У 2021 році Верховний Суд зробив ще один важливий крок, а саме – чітко вказав, що ані державна реєстрація права власності, ані фактичне користування земельною ділянкою водного фонду самі по собі не створюють законного володіння.
Починаючи з кінця 2018 року Верховний Суд сформував підхід, відповідно до якого незаконне зайняття земель водного фонду є триваючим порушенням, не пов`язаним із позбавленням володіння, а тому вимога про повернення таких земель розглядається як негаторний позов, який може бути пред`явлений упродовж усього часу, поки триває порушення. Інакше кажучи, якщо ділянка біля води була передана з порушенням закону, то таке порушення не вважається завершеним у момент її передачі. Воно триває весь час, поки така ділянка залишається у власності.
Фактично, сформований підхід надав можливість безстрокового пред`явлення позовів і повернення державі та громадам земель водного фонду – незалежно від того, скільки часу минуло з моменту їх відведення у приватну власність. 
На практиці це означає, що до вимог про «усунення перешкод у користуванні земельними ділянками водного фонду» (а фактично – про повернення державі і громадам земель водного фонду) суди позовну давність не застосовують. В результаті навіть ті ділянки, які вже багато років перебувають у приватній власності, можуть у будь-який момент стати предметом судового спору.
Стосовно добросовісності набувача, Верховний Суд сформулював наступний підхід, що якщо земельна ділянка знаходиться біля води, має зовнішні, об`єктивні, явні і видимі природні ознаки (берегову лінію, пляжну зону, розташована на незначній відстані до урізу води), то, проявивши розумну обачність, особа могла і повинна була знати про спеціальний правовий режим такої ділянки, що, насправді, для багатьох власників не є очевидним. 
У 2025 році прийнятий Закон України від 12 березня 2025 року № 4292-ІХ, яким встановлено певні запобіжники від сформованої судової практики фактично безстрокового витребування земельних ділянок, розташованих біля води. Зокрема, зазначеним законом було:
?встановлено граничний десятирічний строк для витребування майна у добросовісного набувача;
?запроваджено компенсаційний механізм у разі повернення майна державі або територіальній громаді;
?визначено, що такі спори мають розглядатися за правилами віндикації, тобто витребування майна з чужого володіння.
Крім того, законом передбачено, що якщо суд задовольняє позов держави або громади про витребування майна у добросовісного набувача, то він одночасно вирішує питання компенсації його вартості, а суд може постановити рішення про витребування майна лише за умови попереднього внесення вартості такого майна на депозит суду.
Також Верховний Суд сформував підхід, відповідно до якого обов`язок внесення коштів на депозит суду виникає лише після того, як буде встановлено добросовісність набувача. Якщо ж прокурор доведе, що набувач не був добросовісним, компенсаційний механізм фактично не застосовується. Простіше кажучи, якщо суд визнає особу недобросовісним набувачем, то майно може бути витребуване без будь-якої компенсації.
З одного боку, закон дійсно обмежив можливості держави і територіальних громад щодо витребування майна у добросовісних набувачів, встановивши десятирічний строк, з іншого – не позбавив державу права вимагати повернення майна у недобросовісних набувачів. 
У зв`язку з чим, ключовим у таких спорах є питання не строку і навіть не компенсації, а добросовісність набувача: якщо прокурор доведе, а суд встановить, що особа не була і не могла вважатися добросовісним набувачем, держава або громада можуть вимагати повернення майна незалежно від того, скільки часу минуло з моменту його відчуження.
7.5 Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України та ВК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 ЗК України (висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульованіу пункті 70 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц) (провадження № 14-452цс18), у пункті 80 постанови від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18), у пункті 96 постанови від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19) та у пункті 45 постанови від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц, провадження № 14-740цс19).
Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду.
З урахуванням наведеного, частково змінюючи резолютивну частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд при новому апеляційному розгляді справи, враховуючи висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у цій справі, заявлені прокурором позовні вимоги, встановивши знаходження спірної земельної ділянки у прибережній захисній смузі, дійшов правильного висновку, що до спірних правовідносин слід застосувати положення статті 391 ЦК України та частини другої статті 52 ЗК України, а доводи заявника про те, що прокурором пропущено строк позовної давності на звернення до суду із цим є безпідставними.
7.6 Згідно правових позицій Верховного суду, висловлених у постанові від 14.07.2020, справа № 487/10132/14-ц, Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених у статті 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розміру і меж водоохоронних зон.
Наведений висновок узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) (пункт 44), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) (пункт 53), від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (провадження № 14-740цс19) (пункти 39-40).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого в незміненій частині погодився й суд апеляційної інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що Миколаївська міська рада, приймаючи рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки, перевищила свої повноваження, порушила вимоги чинного законодавства щодо порядку розпорядження землями водного фонду та порушила права територіальної громади й законні інтереси держави.
7.7 У своїй постанові від 11.02.2026 р. справа № 372/1268/23 Верховний суд висловив наступний правовий висновок, а саме, що у пунктах 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено, що:
"заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим; розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу (див., зокрема, висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постановах від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц (провадження № 14-95 с18); від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 70); від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18, пункт 80); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 96); від 15 вересня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (провадження № 14-740цс19, пункт 45) та інших. Тому протиправне зайняття такої земельної ділянки або державну реєстрацію права власності на неї за приватною особою слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, а таке право захищається не віндикаційним, а негаторним позовом. За змістом наведених постанов та виходячи з обставин, встановлених у цих справах, зазначені висновки не застосовуються щодо заволодіння замкненими природними водоймами загальною площею до 3 гектарів, оскільки такі водойми можуть надаватися у власність приватним особам (стаття 59 ЗК України).
Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду виходячи з того, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак таких земельних ділянок особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що ділянки належать до водного фонду, набуття приватної власності на них є неможливим. Як відомо, якщо в принципі, за жодних умов не може виникнути право власності, то і володіння є неможливим. Тому ані наявність державної реєстрації права власності за порушником, ані фізичне зайняття ним земельної ділянки водного фонду не приводять до заволодіння порушником такою ділянкою. Отже, як зайняття земельної ділянки водного фонду, так і наявність державної реєстрації права власності на таку ділянку за порушником з порушенням ЗК України та Водного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, а належним способом захисту прав власника є негаторний позов (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452 цс 18, пункт 71), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473 цс 18, пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 97), від 15 вересня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (провадження № 14-740цс19, пункт 46) та інші)".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19) зроблено такі висновки:
"82. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що з огляду на цільове призначення спірної земельної ділянки як ділянки водного фонду, що не могла передаватися у приватну власність з іншою метою, ніж визначена у частині другій статті 59 ЗК України, суди попередніх інстанцій правильно виснували про те, що і передання цієї ділянки у приватну власність нібито із земель сільськогосподарського призначення, і подальша зміна її цільового призначення на землі громадської забудови є протиправними. Вимоги прокурора про визнання рішень № 10 і № 31 незаконними та скасування у частині є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника. Задоволення судами цих вимог є ефективним способом захисту такого права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки.
96. У випадку, якщо власник земельної ділянки залишається її володільцем, для захисту його права застосовується інститут усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 114)). Оскільки вимога прокурора про витребування земельної ділянки не є належним способом захисту права власника на земельну ділянку водного фонду, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суди мали відмовити у задоволенні цієї вимоги. Така відмова через обрання неналежного способу захисту не перешкоджає Коблівській сільраді чи прокурору (у разі, якщо сільрада не здійснюватиме чи неналежно здійснюватиме повноваження із захисту права комунальної власності на спірну земельну ділянку водного фонду, допускаючи продовження порушення такого права після набрання чинності цією постановою) заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки її власникові (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (пункт 46), а також від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.28))".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) зазначено, що:
"79. Оскаржуване рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 28.01.2011 № 10 вичерпало свою дію виконанням (на підставі рішення ради видано державний акт на право власності на земельну ділянку). Визнання цього рішення недійсним не поновить порушене право або законний інтерес позивача.
80. Крім того, рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Цей підхід у судовій практиці також є усталеним [див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2019 у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 01.02.2020 у справі № 922/614/19 (пункт 52), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (пункт 83), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109), від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21 (пункт 53)]. Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - "суд знає закони". Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення [постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 109), від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21 (пункт 181)].
81. Отже, у такій категорії спорів позивач може, зокрема, обґрунтовувати свій позов протиправністю рішення органу місцевого самоврядування, відповідно до якого відповідачу було передано частину земельної ділянки, яка накладається на смугу відведення залізниці. Натомість суд має надати оцінку відповідному рішенню органу місцевого самоврядування в мотивувальній частині судового рішення.
83. Також потрібно врахувати, що до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок, які передавались у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки.
84. З 01.01.2013 у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" державні акти на право власності не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
86. За такого правового регулювання визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку не вирішить спір про право, так само не вирішить і питання про захист прав та інтересів позивача. Натомість внаслідок задоволення віндикаційного позову вирішується спір про право, рішення суду є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
87. З огляду на викладене позовні вимоги про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку не приведуть до відновлення порушених прав та інтересів позивача.
116. АТ "Укрзалізниця" просить визнати недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,1259 га. З цього приводу Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити таке.
117. Згідно з рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 28.01.2011 № 10 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,1259 га. Водночас частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 та накладається на смугу відведення залізниці, має площу 0,0974 га.
118. Тобто площа земельної ділянки, яка накладається на смугу відведення залізниці, менша загальної площі земельної ділянки, наданої у власність ОСОБА_1 згідно з рішенням Кам`янка-Бузької міської ради від 28.01.2011 № 10.
119. У цій справі позивач заявляє вимогу про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку площею 0,1259 га, - тобто намагається скасувати правовий титул (визнати недійсним відповідне рішення щодо всієї земельної ділянки, а не тільки тієї її частини, що накладається на смугу відведення залізниці).
120. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що витребування як належний спосіб захисту у цій справі не може бути застосовано щодо всієї земельної ділянки площею 0,1259 га, така вимога може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на смугу відведення залізниці.
121. АТ "Укрзалізниця" має довести, яка саме земельна ділянка, в яких межах накладається на смугу відведення залізниці. Захистити право без ідентифікації земельної ділянки неможливо (див. близькі за змістом висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 у справі № 441/123/16).
122. Отже, для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр").
123. Виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Тому результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку експерта. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (статті 102-113 ЦПК України).
124. У власних висновках Верховний Суд базується на тому, що за змістом частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні, яка ідентифікується насамперед її просторовим розташуванням, що описується через її межі. Частина земельної ділянки, яка накладається на смугу відведення залізниці та межі якої відомі, може бути витребувана від особи, яка незаконно заволоділа такою земельною ділянкою.
125. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що ОСОБА_1 буде позбавлена права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку АТ "Укрзалізниця", а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність ОСОБА_1 якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним.
127. Судове рішення про витребування частини земельної ділянки, що накладається, є підставою для внесення інформації щодо прав на земельні ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному законодавством.
128. Тому в контексті обставин цієї справи та заявлених позовних вимог належним (правомірним) способом захисту може бути позов речово-правового характеру, зокрема віндикаційний позов про витребування тієї частини земельної ділянки, що належить на праві постійного користування АТ "Укрзалізниця" та накладається на земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_1.
145. Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що у спорах з подібними обставинами належним способом захисту є віндикаційний позов про витребування частини земельної ділянки, що накладається".
Касаційний суд вже вказував, що не вбачається підстав для незастосування підходу висловленого у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) за позовом про повернення в порядку усунення перешкод, земельної ділянки водного фонду, що частково накладається. Така вимога як належний спосіб захисту не може бути застосовано щодо всієї земельної ділянки, а може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на прибережну захисну смугу, оскільки не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору, а визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення сторін у попередній стан щодо всієї ділянки призведе до того, що відповідач буде позбавлений права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку водного фонду, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність відповідача якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним. Для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для усунення перешкод якої наявні, тобто яка частково накладається на землі водного фонду) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр"). А належним (правомірним) способом захисту у спорах з подібними обставинами може бути позов про повернення тієї частини земельної ділянки, що накладається на землі водного фонду (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2025 року в справі № 453/1192/23 (провадження № 61-3415св25)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 червня 2020 року в справі № 911/1480/18 вказано, що:
"офіційні дані Публічної кадастрової карти України дійсно можуть бути доказом у справі за умови їх відповідності наведеним вимогам статей 73, 76-79 ГПК, а саме, що на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, які входять в предмет доказування. Можливість суду самостійно на основі даних Публічної кадастрової карти України встановити факт саме накладення земельних ділянок по суті потребує, щоб такі спірні земельні ділянки були внесені до Державного земельного кадастру та відображені на вказаній карті.

8.Висновки суду.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх з точки зору належності та допустимості, приходить до нижченаведеного.
8.1 Як зазначалося вище, судом встановлено, що розпорядженням Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність земельні ділянки площею 1,3707 га пасовищ, з них: ділянка № 1 – 0,5274 га та ділянка № 2 – 0,8433 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради.
Пунктом 6 зазначеного вище розпорядження визначено, що реєстрацію Державних актів на право власності на земельну ділянку у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центру Державного земельного кадастру» при умові затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги.
Встановлено що згідно до інформації Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, проект землеустрою щодо визначення розмірів та встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги протоки Татарочка (б, б/г 61) в районі розташування вищезазначених земельних ділянок на розгляд до офісу не надходив. 
Таким чином встановлено, що умови реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку, а саме - затвердження проекту водоохоронної зони та прибережної захисної смуги, не дотримані.
Як зазначалося вище, розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 винесене 01.04.2010, а ОСОБА_1 видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно – земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - 30.07.2015
З 01.01.2013 у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.07.2011 № 3613-VI "Про Державний земельний кадастр" державні акти на право власності не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З урахуванням наведених норм законодавства, Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012 ОСОБА_1 не видавався, а реєстрація її прав власності відбулося шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, 30.07.3015 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.
В подальшому, з метою поділу вказаних земельних ділянок ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Український земельно-правовий центр» за результатами розробки технічної документації якої сформовано наступні земельні ділянки:
-внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223285500:01:068:0012 площею 0,5274 га – земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га;
-внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер 1223285500:01:399:0003 площею 0,8433 га – земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:04:009:0276 площею 0,0478 га; з кадастровим номером 1223285500:04:009:0277 площею 0,7955 га.
Державним реєстратором Новомосковського міськрайонного управління юстиції було зареєстроване право власності ОСОБА_1 на зазначені вище земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна.
Встановлено, що згідно договору дарування від 08.12.2015 № 923 ОСОБА_6 подарувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га ОСОБА_7 .
Згідно договору купівлі-продажу від 07.11.2022 № 821 ОСОБА_6 відчужила земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га ОСОБА_4 .
У відповідності до договору дарування від 08.12.2015 № 924, ОСОБА_6 подарувала земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га ОСОБА_2 . 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га є ОСОБА_6 . 
Згідно з інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Дніпропетровській області, земельні ділянки з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га розташовані на правобережжі протоки Сєрка басейну ріки Самара. 
Встановлено, що за результатами розгляду заяви Піщанської сільської ради Новомосковською окружною прокуратурою 05.10.2021 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 42021042110000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та в межах кримінального провадження встановлено, що згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території с. Новоселівка, вул. Самарська, Піщанської сільської ради, що складена на основі топографо-геодезичних робіт ТОВ «Дніпроземсервіс», підтверджено факт часткового накладення земельних ділянок з кадастровим номером 1223285500:01:073:0149 площею 0,2274 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0148 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0151 площею 0,1 га; з кадастровим номером 1223285500:01:073:0150 площею 0,1 га на землі водного фонду – прибережну смугу річки Сєрка, сумарно складає 0,3226 га.
Крім того, 03.11.2022 слідчим у межах кримінального провадження проведено три огляди спірних земельних ділянок, про що складено відповідні протоколи, а саме, земельних ділянок: площею 0,2274 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0149; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0148; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0150; площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0151, відповідно до протоколів огляду встановлено, що зазначені земельні ділянки розташовані поблизу протоки річки Сєрка басейну річки Самара.
На підставі зазначених даних суд приходить до висновку, що спірні земельні ділянки розташовані поблизу протоки річки Сєрка та зазначені земельні ділянки накладаються на землі водного фонду – прибережну смугу річки Сєрка, сумарно на прибережну смугу площею 0,3226 га.
Як зазначалося судом вище, частиною 2 ст. 60 Земельного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. 
Меженний період (межень) — це фаза водного режиму річки, що щорічно повторюється, характеризується низьким рівнем води та незначними витратами, триваючи щонайменше 10 діб. У цей час річки живляться переважно підземними водами. Розрізняють літню (іноді літньо-осінню) та зимову межень, пов`язані з періодами зменшення живлення.
Системний аналіз наданих доказів та норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених у статті 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розміру і меж водоохоронних зон.
Наведений висновок суду узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц (провадження № 14-71цс18), від 28 листопада 2018 року усправі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) (пункт 44), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) (пункт 53), від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (провадження № 14-740цс19) (пункти 39-40).
Таким чином, Новомосковська районної державна адміністрація Дніпропетровської області, приймаючи рішення № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність земельні ділянки площею 1,3707 га пасовищ, з них: ділянка № 1 – 0,5274 га та ділянка № 2 – 0,8433 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради перевищила свої повноваження, порушила вимоги чинного законодавства щодо порядку розпорядження землями водного фонду та порушила законні інтереси держави.
У той же час, вимоги про визнання незаконним та скасувати розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації № 426-р-10 від 01.04.2010 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 на території Піщанської сільської ради» в частині передачі ОСОБА_5 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,5274 га за рахунок земель запасу на території Піщанської сільської ради не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення вичерпало свою дію виконанням (зареєстроване право власності на право власності на земельну ділянку), а визнання цього рішення недійсним не поновить порушене право або законний інтерес позивача.
8.2 Суд приходить до висновку, що посилання відповідачів на заперечення на позовні вимого прокурора на те, що рішенням Піщанської сільської ради від 09.04.1998 «Про встановлення розмірів прибережної зони на території сільської ради» визначено, що в межах населених пунктів і садівничих товариств розміри прибережних полос встановлювати з обліком конкретних умов забудови вулиці, але не менше 5 (п`яти) метрів з суворим дотриманням природоохоронних вимог, є безпідставними.
Так, станом на дату прийняття рішення про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_1 (01.04.2010 р.), частиною 3 статті 60 Земельного кодексу України (в редакції станом на 16.03.2010) було передбачено, що розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації
У той же час, спірні земельні ділянки перебували поза межами населених пунктів Піщанської сільської ради, отже, зазначені приписи законодавства не можуть бути застосовані.
Тільки 27.02.2013 рішенням Новомосковської районної ради від № 11-15/VI затверджено проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж населених пунктів АДРЕСА_1 , у відповідності до яких спірні земельні ділянки увійшли до меж с. Новоселівка.
Частиною 2 статті 60 Земельного кодексу України (в редакції станом на 01.07.2015, яка була чинною на час видачі 30.07.2015 ОСОБА_1 . Свідоцтва про право власності на нерухоме майно – земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012, та реєстрації за нею права власності на земельну ділянку), було передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.
Частиною 3 статті 60 Земельного кодексу України (в редакції станом на 01.07.2015, яка була чинною на час видачі 30.07.2015 ОСОБА_1 . Свідоцтва про право власності на нерухоме майно – земельну ділянку площею 0,5274 га. кадастровий номер 1223285500:01:068:0012, та реєстрації за нею права власності на земельну ділянку) було передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту.
Частина 2 статті 60 Земельного кодексу, яка є чинною на час розгляд у справи судом встановлює, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.
Частиною 3 статті 60 Земельного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті.
Відповідачами не надано суду доказів наявності комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генерального плану населеного пункту, у відповідності до якого затверджено мінімальну ширину прибережної захисної смуги, у зв`язку з чим, зазначена ширина прибережної захисної смуги визначається для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою статті 60 Земельного кодексу України..
8.3 Верховний Суд розглядає втручання у право власності як законне лише за умов: наявності правової підстави, переслідування легітимної мети та забезпечення справедливого балансу (пропорційності) між загальним інтересом та захистом прав особи (ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ). Втручання має бути не свавільним, а пропорційним.
Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.
Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.
Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».
При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. 
Незважаючи на те, що судом встановлено накладення спірних земельних ділянок на землі водного фонду – прибережну смугу річки Сєрка, сумарна площа становить 0,3226 га., суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та повернення зазначених земельних ділянок на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Пішанської сільської ради, скасування державної реєстрації земельних ділянок не можуть бути задоволені, з наступного. 
Як зазначалося вище, у позовній заяві прокурор просив суд скасувати державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, повернути зазначені земельні ділянки на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Пішанської сільської ради, скасувати державну реєстрацію земельних ділянок щодо земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0148; земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0150; земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0151 земельної ділянки площею 0,2274 га кадастровий номер 1223285500:01:073:0149.
Як вбачається, площа спірних земельних ділянок становить 5, 2274 га. 
Судом встановлено, що зазначені земельні ділянки накладаються на землі водного фонду – прибережну смугу річки Сєрка, сумарно на площі 0,3226 га.
Таким чином, на користь Піщанської сільської ради можуть бути повернуті не всі спірні земельні ділянки, а земельна ділянка площею 0,3226 га.
До спірних правовідносин суд застосовує правові позиції Верховного Суду, висловлені у постанові від 11.02.2026 р., справа № 372/1268/23, відповідно до яких позивач тобто намагається повернути всі земельні ділянки, а не тільки ту її частини, що накладається на землі водного фонду – прибережну смугу.
Враховуючи наведене, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Пішанської сільської ради, скасування державної реєстрації земельних ділянок не може бути застосовано щодо всіх земельних ділянок, такі вимоги можуть розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на землі водного фонду – прибережну смугу.
Для вирішення подібних спорів земельна ділянка має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр").
Виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Тому результати таких досліджень можуть міститись, зокрема, у висновку експерта. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (статті 102-113 ЦПК України).
У висновках Верховний Суд базується на тому, що за змістом частини першої статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні, яка ідентифікується насамперед її просторовим розташуванням, що описується через її межі. Частина земельної ділянки, яка накладається на смугу відведення залізниці та межі якої відомі, може бути витребувана від особи, яка незаконно заволоділа такою земельною ділянкою.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. 
Іншими словами, у справі яка розглядається судом, задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, усунення перешкод в користуванні та повернення земельних ділянок на користь Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Пішанської сільської ради, скасування державної реєстрації земельних ділянок призведе до того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 будуть позбавлені права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку водного фонду, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність якої не ставиться під сумнів. 
Таке втручання не може визнаватися законним.
Так, судове рішення про витребування частини земельної ділянки, що накладається, є підставою для внесення інформації щодо прав на земельні ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному законодавством.
Касаційний суд вже вказував, що не вбачається підстав для незастосування підходу висловленого у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) за позовом про повернення в порядку усунення перешкод, земельної ділянки водного фонду, що частково накладається. Така вимога як належний спосіб захисту не може бути застосовано щодо всієї земельної ділянки, а може розглядатися тільки щодо тієї частини земельної ділянки, що накладається на прибережну захисну смугу, оскільки не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору, а визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення сторін у попередній стан щодо всієї ділянки призведе до того, що відповідач буде позбавлений права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається на земельну ділянку водного фонду, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність відповідача якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним. Для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для усунення перешкод якої наявні, тобто яка частково накладається на землі водного фонду) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр"). А належним (правомірним) способом захисту у спорах з подібними обставинами може бути позов про повернення тієї частини земельної ділянки, що накладається на землі водного фонду (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2025 року в справі № 453/1192/23 (провадження № 61-3415св25). 
8.4 Враховуючи висновки суду, в задоволенні позову керівника Самарівської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області до Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок належить відмовити.

9.Судові витрати
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються за рахунок держави.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в :

В задоволенні позову керівника Самарівської окружної прокуратури в інтересах Держави в особі Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області до Самарівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання незаконним розпорядження, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації земельних ділянок, усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, повернення земельних ділянок – відмовити.

Судові витрати у справі покласти за рахунок держави. 

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані у відповідності до ухвали суду від 27.03.2026 р, у відповідності до якої:
-заборонено ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,2274 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0149 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789467112232); 
-заборонено ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0148 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789451812232); 
-заборонено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ), та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0150 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789479912232); 
-заборонено ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, здійснення поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1223285500:01:073:0151 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 789494612232). 

Учасники справи:
-прокурор: керівник Самарівської окружної прокуратури, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Гетьманська, 5; 
- позивач: Піщанська сільська рада Самарівського району Дніпропетровської області, ЄДДРПОУ 04338836, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Самарівський район, с. Піщанка, вул.. Центральна, 4;
- відповідач: Самарівська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 04052324, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Шевченка, 7; 
- відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Судове рішення проголошене 24 квітня 2026 року.

Суддя Д.І. Городецький