ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 травня 2026 року 	Справа № 280/1946/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» до Південно-Східної митниці про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
10 березня 2026 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» (далі – позивач) до Південно-Східної митниці (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA110150/2026/000003/2 від 07.01.2026.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказали на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 16.07.2024 ТОВ «ТД «АМТ» (м. Дніпро) (Покупець) уклало з компанією Baoding Aibang Import and Export Trading Co., Ltd (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №AI/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому компанією Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій до нього: №2025-3 від 15.08.25, 2025-3-z від 14.08.25, рахунку-фактури №AI-2025-3-z від 08.09.25 було здійснено поставку товарів (запчасні частини до сільськогосподарської техніки).
У поданій митній декларації (далі – ЕМД) в режимі ІМ 40 24.12.2025, яка зареєстрована за №25UA110150016709U2, заявлено 85 товарів (частини до сільськогосподарської техніки, квадроціклів тощо) відповідно опису, наведеного в гр.31. ввезених на миту територію України за контрактом від 16.07.2024 №AI/1, укладеним позивачем з компанією «BAODING AIBANG IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD», згідно із Специфікаціями від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3, рахунком-інвойсом від 08.09.2025 №AI-2025-3-z виставленим «BAODING AIBANG IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD». Відповідно до гр.20 - поставка товарів здійснена на умовах FOB. Митна вартість товару заявлена Позивачем за ціною договору (основний метод) (гр.43 ЕМД).
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ч.3 ст.53 МК України), а саме:
1) заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр.44) від 16.07.2024 №AI/1 з «BAODING AIBANG IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD». Для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва;– копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД;
2) відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB – XINGANG, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 16.07.2024 №AI/1 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано;
3) відповідно до п.5.2 Контракту від 16.07.2024 №AI/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікаціях від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3 визначено загальну вартість товарів – 216,00 дол. США та 26 728,11 дол.США, також вказано умови оплати: протягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару. Фактичне отримання товару здійснено згідно ЕМД від 10.12.2025 №25UA110150016242U0 при розміщенні вантажу на митний склад. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату по контракту від 16.07.2024 №AI/1 та специфікації від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3. Оцінюваний товар, що був транспортований за коносаментом від 21.09.2025 № BW25090281, був попередньо поміщений в режим «митного складу за ЕМД від 10.12.2025 №25UA110150016242U0 (ІМ 74). Враховуючи дату попереднього поміщення товару в режим «митного складу», оплата за товар по специфікаціями від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3 могла б бути здійснена в повному обсязі;
4) відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - XINGANG. Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. В підтвердження укладення договору на транспортування у гр. 44 декларантом під кодом 4301 зазначений договір (контракт) про перевезення від 03.03.2025 №0303/912/25 з позначкою «m», як такий що надавався митному органу у попередніх митних оформленнях, але він відсутній у базі даних митного органу. Договір про перевезення не наданий;
5) відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування – 2270,00 дол. США. Відповідно до відомостей рахунку від 17.11.2025 №G251117-11: морський фрахт, включаючи перевантаження: за маршрутом Ксінган, Китай – Гданськ, Польща – 1170,00 дол. США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження: Гданськ, Польща – митний перехід Мостиська-Пшемисль – 1000,00 дол. США; залізнична доставка, включаючи перевантаження: митний перехід Пшемисль – Мостиська, Україна –Дніпро, Україна – 1040,00 дол.США. Загальна сума витрат 3210,00 дол. США, що складається з суми вартості наданих послуг за межами території України у сумі 2 170,00 дол. США та витрати понесені на території України у сумі 1040,00 дол. США. Таким чином розрахована митна вартість декларантом не вірна, так як до ціни товару додані витрати на транспортування у сумі 2270,00 дол.США. Згідно відомостей ЕМД та коносаменту від 21.09.2025 №BW25090281 поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнері на морському судні з порту XINGANG, CHINA до порту Gdansk, POLAND. Згідно Накладної УМВС від 23.11.2025 №31525062 товар переміщувався з порту Gdansk, POL AND до Медика/Мостиська та до Дніпро – Ліски УЗ залізничним транспортом. Враховуючи визначений маршрут перевезення, відсутні відомості щодо вартості транспортно-експедиторського обслуговування на всьому шляху прямування вантажу від пункту відправлення до пункту призначення, а саме за межами митної території України, що викликає обґрунтовані сумніви щодо включення експедиторської винагороди до витрат на транспортування оцінюваної партії товару, які є складовими митної вартості. Законом України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність – це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65 (далі – Методичні рекомендації), собівартість перевезень (робіт, послуг) – це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на комерційних умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, п. 4, 10 статті 58 МКУ), Податкового кодексу України (п. 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів;
6) наданий до митного оформлення коносамент від 21.09.2025 №BW25090281 містить відмітку «Freight Collect» - цей термін означає - фрахт підлягає оплаті в порту призначення, тобто повинен бути оплачений, платна послуга по прискореному отриманню вантажу в порту. Так, як декларантом до митного оформлення не наданий договір про транспортування, митний орган не має можливості перевірки умов оплати за договором. Якщо рахунок сплачено, декларанту необхідно надати платіжні документи. Відповідно до положень частини 2 статті 53 МКУ, документами, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи. Платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надані.
У зв`язку із встановленими розбіжностями позивачу запропоновано подати до митного органу додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом №301201 від 30.12.25 товариство повідомило митницю, що ним подано усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
07.01.2026 відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товару №UA110150/2026/000003/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованих Товарів №№ 1, 10, 17, 19, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 37, 38, 42, 45, 46, 47, 49, 50, 52, 54, 55, 56, 60, 61, 62, 63, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. 
Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. 
Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).
Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.
Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. 
При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.
Стосовно посилань митного органу на те, що «заявлено партію товару, імпортовану за угодою з виробником (код 4104 в гр.44) від 16.07.2024 №AI/1 з «BAODING AIBANG IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD». Для підтвердження виробника товарів можуть бути надані документи, в тому числі: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва;– копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД», суд зазначає, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений статтею 53 МКУ, є вичерпним. Витребувані митницею документи стосовно підприємства-виробника не передбачені частиною 2 статті 53 МКУ як обов`язкові.
За таких обставин, відсутність документів про які зазначає митний орган не могло бути підставою для витребування додаткових документів та для коригування митної вартості товару.
Також, суд зазначає, що продавець товарів є одночасно і їх виробником. Ця обставина зафіксована у товаросупровідних документах: у пункті 3 Специфікацій №№ 2025-3, 2025-3-z компанія-Продавець «BAODING AIBANG IMPORT AND EXPORT TRADING CO., LTD» прямо визначає себе як виробника товару.
Щодо посилань митного органу на те, що «Відповідно до відомостей наданих до митного оформлення документів, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB – XINGANG, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 16.07.2024 №AI/1 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано. 30.12.2025 супровідним листом від 30.12.2025 №301201. Щодо надання копії декларації країни відправлення. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта, що також зазначено у пункті 3.1.1 Контракту від 16.07.2024 №AI/1. В рамках проведення консультацій декларанта зобов`язано надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2 та п.3 ст.53 МКУ, ненадання декларантом ТОВ «ТД «АМТ» експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових: перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні. Декларантом не надано копію декларації країни відправлення. Отже, все вищеперераховане свідчить про те, що виявлені розбіжності декларантом не усунуті. Відповідно до п.6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі відсутності у наданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів», суд зазначає таке.
Зазначені твердження митниці є безпідставними та такими, що суперечать положенням Митного кодексу України, оскільки копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Посилання митниці на пункт 3.1.1. Контракту є необґрунтованим, оскільки зазначений пункт не містить обов`язків для сторін вимагати та надавати документи, які підтверджують включення у вартість товару витрат, які несе Постачальник в країні відправлення. 
Стосовно посилань митного органу на те, що: «Відповідно до п.5.2 Контракту від 16.07.2024 №AI/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікаціях від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3 визначено загальну вартість товарів – 216,00 дол. США та 26728,11 дол. США, також вказано умови оплати: протягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару. Фактичне отримання товару здійснено згідно ЕМД від 10.12.2025 №25UA110150016242U0 при розміщенні вантажу на митний склад. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату по контракту від 16.07.2024 №AI/1 та специфікації від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3. Оцінюваний товар, що був транспортований за коносаментом від 21.09.2025 №BW25090281, був попередньо поміщений в режим «митного складу за ЕМД від 10.12.2025 №25UA110150016242U0 (ІМ74). Враховуючи дату попереднього поміщення товару в режим «митного складу», оплата за товар по специфікаціями від 14.08.2025 №2025-3-z та від 15.08.2025 №2025-3 могла б бути здійснена в повному обсязі», суд зазначає, що таке твердження митного органу ґрунтується виключно на припущеннях та не може покладено в основу рішення про коригування митної вартості. 
Також, в специфікаціях №2025-315.08.2025, №2025-3-z сторони передбачили умови оплати вартості товарів- відстрочення оплати на термін до 180 днів віддати фактичного отримання товарів. З пояснень позивача та наданих документів встановлено, що фактичним отриманням товарів сторони вважають день доставлення товарів до кінцевого місця доставки, передбаченого транспортними документами. З залізничної накладної вбачається, що датою доставки контейнера до Станції Самар Дніпропетровської області зазначена дата 02.12.2025 і Південно-Східною митницею товар взято під митний контроль. Саме з цієї дати сторони почали рахувати строк оплати вартості товарів. Таким чином, термін оплати вартості товарів на день декларування не сплинув, а оплата не здійснювалась.
Щодо посилань митного органу на те, що «Відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлення документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - XINGANG. Згідно частини 10 статті 58 МКУ, при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», при заповненні графи 20 декларації митної вартості: для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до частини 2 статті 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. В підтвердження укладення договору на транспортування у гр.44 декларантом під кодом 4301 зазначений договір (контракт) про перевезення від 03.03.2025 №0303/912/25 з позначкою «m», як такий що надавався митному органу у попередніх митних оформленнях, але він відсутній базі даних митного органу. Договір про перевезення не наданий.», суд зазначає, що відповідачем не надано доказів відсутності такого договору в базі даних митного органу. 
Також, суд зазначає, що у разі необхідності отримання від декларанта саме договору про перевезення від 03.03.2025 №0303/912/25, митний орган мав право запитати у декларанта саме зазначений документ, а не документи із загальним формулюванням «договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається», проте таким правом не скористався.
Стосовно посилань митного органу на те, що «Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування – 2 270,00 дол.США. Відповідно до відомостей рахунку від 17.11.2025 №G251117-11: морський фрахт, включаючи перевантаження: за маршрутом Ксінган, Китай – Гданськ, Польща – 1 170,00 дол.США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження: Гданськ, Польща – митний перхід Мостиська-Пшемисль – 1000,00 дол.США; залізнична доставка, включаючи перевантаження: митний перехід Пшемисль – Мостиська, Україна –Дніпро, Україна – 1 040,00 дол.США. Загальна сума витрат 3 210,00 дол.США, що складається з суми вартості наданих послуг за межами території України у сумі 2 170, 00 долСША та витрати понесені на території України у сумі 1 040,00 долСША. Таким чином розрахована митна вартість декларантом не вірна, так як до ціни товару додані витрати на транспортування у сумі 2270,00 дол.США. Стосовно різниці у розмірі 100,00 дол. США між даними, заявленими в графі 20 декларації митної вартості (2 270,00 дол. США), та рахунком на транспортування (2 170,00 дол. США)», суд зазначає, що такий недолік вартість транспортної складової заявленої митної вартості у повному обсязі підтверджена наданими до митного оформлення документами, а саме: договором мультимодального перевезення; заявкою на перевезення №166 від 22.11.2024р.; рахунком №L80268 від 31.01.2025р. на суму 2170,00 дол. США; актом виконаних послуг від 18.02.2025р.; довідкою про транспортні витрати від 31.01.2025р. Всі перелічені документи містять ідентичну суму витрат (2170,00 дол. США).
Судом встановлено, що під час подання декларантом митної декларації було допущено описку та зазначено суму 2270,00 дол.США, проте така помилка декларанта фактично призвела до збільшення бази оподаткування та, як наслідок, до переплати митних платежів до Державного бюджету. Вказана обставина виключає факт заниження митної вартості.
Так, суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості.
Отже, зазначена описка могла б бути підставою для відмови у митному оформленні товарів, а не підставною для коригування митної вартості товару.
Щодо посилань митного органу на те, що «Згідно відомостей ЕМД та коносаменту від 21.09.2025 №BW25090281 поставка оцінюваної партії товару здійснено у контейнері на морському судні з порту XINGANG, CHINA до порту Gdansk, POLAND. Згідно Накладної УМВС від 23.11.2025 №31525062 товар переміщувався з порту Gdansk, POLAND до Медика/Мостиська та до Дніпро - Ліски УЗ залізничним транспортом. Враховуючи визначений маршрут перевезення, відсутні відомості щодо вартості транспортно-експедиторського обслуговування на всьому шляху прямування вантажу від пункту відправлення до пункту призначення, а саме за межами митної території України, що викликає обґрунтовані сумніви щодо включення експедиторської винагороди до витрат на транспортування оцінюваної партії товару, які є складовими митної вартості. Законом України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що транспортно-експедиторська діяльність – це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65 (далі – Методичні рекомендації), собівартість перевезень (робіт, послуг) – це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на комерційних умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, п. 4, 10 статті 58 МКУ), Податкового кодексу України (п. 190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів», суд зазначає, що законодавство про мультимодальні перевезення не передбачає виокремлення «експедиторської винагороди», оскільки оператор не надає посередницькі послуги з організації, а безпосередньо виконує (або забезпечує виконання) перевезення під свою повну відповідальність згідно зі ст. 16 ЗУ «Про мультимодальні перевезення». Відповідно, вимога митного органу виокремити винагороду, яка притаманна агентським договорам (договорам комісії/доручення в рамках ТЕО), суперечить суті укладеного договору мультимодального перевезення. Весь прибуток оператора вже закладено у загальну вартість перевезення (фрахт), яка була в повному обсязі включена декларантом до митної вартості згідно з ч.10 ст.58 Митного кодексу України.
Щодо посилань митного органу на те, що «наданий до митного оформлення коносамент від 21.09.2025 №BW25090281містить відмітку «FreightCollect» - цей термін означає - фрахт підлягає оплаті в порту призначення, тобто повинен бути оплачений, платна послуга по прискореному отриманню вантажу в порту. Так, як декларантом до митного оформлення не наданий договір про транспортування, митний орган не має можливості перевірки умов оплати за договором. Якщо рахунок сплачено, декларанту необхідно надати платіжні документи. Відповідно до положень частини 2 статті 53 МКУ, документами, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи. Платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надані», суд зазначає, що строки розрахунків у даному випадку регулюються Договором мультимодального перевезення №0303/912/25 від 03.03.2025. Умовами даного Договору передбачено відстрочення платежу — оплата здійснюється протягом 45 днів від дати виставлення рахунку (інвойсу).
Також, суд зазначає, що митний орган здійснює контроль за дотриманням правильності визначення митної вартості товарів, а не за дотриманням сторонами взятих зобов`язань у договірних відносинах. Суд зазначає, що не своєчасне виконання зобов`язань за договірними відносинами, за умови документального підтвердження їх вартості, не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості товару.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав прийняття рішення про коригування митної вартості товару. 
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.
Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару. 
При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Торговий дім «АМТ».
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем у зв`язку із розглядом справи понесено судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 9333,50 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 798,72 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд.13, прим.23, код ЄДРПОУ 42822115) до Південно-Східної митниці (49083, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд.22, код ЄДРПОУ 43971371) про скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товару №UA110150/2026/000003/2 від 07.01.2026.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМТ» судовий збір в розмірі 10132,22 грн. (десять тисяч сто тридцять дві гривні 22 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова