ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/10185/24 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн, пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а саме: з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття в період з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, в розрахунку до 100 000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у період з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року брав участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України в Харківській області (Вовчанський напрямок), у зв`язку з чим у позивача існує право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100 000,00 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що має право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць відповідно до Постанови №168 та наказу №726 у розмірі до 100 000 грн, пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а саме: з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року, коли позивач був відряджений та брав участь у складі ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в межах Харківській області.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не дослідив матеріали справи, всебічно і повно не з`ясував всі фактичні обставини справи, об`єктивно не оцінив докази, які мають значення для розгляду справи.
Також стверджує, що суд не дотримався принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025 та від 19.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Проскурякової І.М. про витребування доказів у справі №580/10185/24. Просить витребувати від військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України належним чином засвідченні докази та документи, а саме: 
- бойові накази/бойові розпорядження (або витяги з них) щодо ОСОБА_1 за період з 12.11.2023 по 21.04.2024, де брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в межах Харківській області (а саме: на території Вовчанської міської територіальної громади);
- довідку про безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України щодо ОСОБА_1 за період з 12.11.2023 по 21.04.2024 (із зазначенням періоду, кількості днів, населених пунктів, та з відображенням на підставі яких документів видана вказана довідка (а саме: бойові накази/бойові розпорядження; 
- журнали бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойові донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них, тощо)), відповідно до форми додатку 6 згідно з Постановою КМ № 1193 від 21.10.2022; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 685 від 07.07.2023;
- копію наказів щодо направлення/відрядження ОСОБА_1 на виконання завдань у складі ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у період з 12.11.2023 по 21.04.2024;- витяги з наказів/наказу про вибуття ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_1 у період з 12.11.2023 по 21.04.2024 на виконання бойового наказу/ бойового розпорядження для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в межах Харківської області;
- витяги з наказів/наказу про прибуття ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 у період з 12.11.2023 по 21.04.2024 після виконання бойового наказу/ бойового розпорядження, де вказані особи брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в межах Харківської області.
Вказане клопотання представник позивача мотивує відмовою відповідача надати відповідний перелік доказів у відповідь на адвокатський запит, з підстав наявності таємної або службової інформації.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року клопотання представника позивача - адвоката Проскурякової І.М. про витребування доказів задоволено частково.
Витребувано від ОСОБА_1 інформацію, з наданням підтверджуючих доказів, про завдання/заходи, які виконував/здійснював позивач упродовж саме спірного періоду, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.
Витребувано у військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України наступну інформацію:
- щодо підтвердження фактів безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів у період з 11 листопада 2023 року до 22 квітня 2024 року (або їх спростування);
- інформацію, з наданням підтверджуючих доказів, про завдання/заходи які виконував/здійснював позивач упродовж періоду з 11 листопада 2023 року до 22 квітня 2024 року, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.
- щодо підтвердження, в яких саме населених пунктах ОСОБА_1 з 11 листопада 2023 року до 22 квітня 2024 року виконував завдання за призначенням;
- щодо того чи відносилися території, на яких з 11 листопада 2023 року до 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 виконував завдання за призначенням, до районів ведення воєнних (бойових) дій;
- щодо того, на підставі яких документів залучався ОСОБА_1 у період з 11 листопада 2023 року до 22 квітня 2024 року до виконання завдань.
На виконання вимог ухвали представником позивача 17.06.2026 подано пояснення, в яких повідомлено суд, що всі можливі докази представник позивача надав до суду. Вважає, що оскільки позивач разом з іншими військовослужбовцями були задіяні в бойових завданнях у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, тому позивач має право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень).
Відповідачем до суду апеляційної інстанції на виконання вимог ухвали не надано доказів.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з наказом в.о. начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону №190-ОС від 04.05.2023 призначено солдата ОСОБА_1 на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія 2 зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування з 04.05.2023.
Згідно з довідкою НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону ДПСУ від 23.08.2024 №330 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду до 30000,00 грн у листопаді 2023 року - травні 2024 року.
Не погоджуючись із невиплатою позивачу у повному обсязі грошового забезпечення за період з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що доказів участі позивача у бойових діях в інші періоди суду не надано і позивачем не доведено. Наданими суду копіями журналу ведення бойових дій також не підтверджено безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій.
Суд також звернув увагу, що у спірний період (з листопада 2023 року по травень 2024 року) згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 грудня 2023 року №341, від 01 січня 2024 року №2, від 01 лютого 2024 року №42, від 01 березня 2024 року №82, від 01 квітня 2024 року №121, від 01 травня 2024 року №170 територія Вовчанської територіальної громади Чугуївського району Харківської області не була включена до районів ведення воєнних (бойових) дій.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
У решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, з 24.02.2022 по 31.12.2022 не змінювався.
Таким чином, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, не врегульовувала цих питань.
Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 168, вказано і в пункті 21 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, що підлягала застосуванню з 24 лютого 2022 року.
Згідно з положеннями п. 2-6, 8, 12 «Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 вересня 2023 року №726, на період воєнного стану виплачуються: 
1) додаткова винагорода: у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах; 
2) у розмірі 30 000 гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
До безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, зазначеної в абзаці другому підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей, належить виконання військовослужбовцями завдань: 
1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора: на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; з вогневого ураження виявлених повітряних цілей; з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника; з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням; з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативнорозшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником; 
2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій; 
3) з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії; 
4) з вогневого ураження противника або вирішення інших бойових (спеціальних) завдань (цілевказання, ведення повітряної розвідки, фотографування, застосування засобів радіоелектронної боротьби) зовнішніми екіпажами безпілотних авіаційних комплексів у складі підрозділу (засобу) експлуатації безпілотних авіаційних комплексів у районах здійснення заходу, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій; 
5) з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником на ділянках відповідальності органів Держприкордонслужби (в районах виконання ними завдань) у межах українськоросійської ділянки державного кордону поза районами ведення воєнних (бойових) дій. 
До бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виконання яких передбачає виплату додаткової винагороди, визначеної в абзаці четвертому підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей, належать такі завдання, що виконуються відповідно до бойових наказів (розпоряджень) військовослужбовцями: 
1) включеними до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави: з організації та ведення військового спостереження за тимчасово окупованою територією України, територією держави-агресора, Республіки Білорусь, Придністровського регіону Республіки Молдова, акваторіями Чорного та Азовського морів прикордонними комендатурами, відділами прикордонної служби, прикордонними заставами, прикордонними комендатурами швидкого реагування (у тому числі зведеними органами та підрозділами) на ділянках відповідальності органів Держприкордонслужби (у районах виконання ними завдань); з польотів, пов`язаних із перевезенням (евакуацією) військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів, що здійснюються екіпажами пілотованих повітряних суден; з бойового чергування або сприяння цивільному судноплавству відповідно до міжнародних зобов`язань України екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового перебування; з наземної охорони та оборони військових об`єктів (військових містечок, пунктів тимчасової дислокації, базових таборів, місць зосередження сил і засобів, об`єктів (пунктів) логістичного забезпечення, місць навантаження (розвантаження) військових вантажів, військово-медичних закладів, місць стоянок корабельнокатерного складу) у складі добового наряду, що виконуються у межах областей, які межують з українсько-російською, українсько-білоруською ділянками державного кордону, узбережжям Чорного моря, а також українсько-молдовською ділянкою державного кордону, що межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова, а на іншій території - у разі безпосередньої оборони цих об`єктів від вогневих уражень противника, відбиття нападу, звільнення їх у разі захоплення; з керівництва реалізацією стабілізаційними та оборонними заходами, визначеними командувачами угруповань військ (сил) Збройних Сил України для управлінь прикордонних загонів, загонів морської охорони, органів забезпечення, регіональних управлінь, що перебувають поза районами ведення воєнних (бойових) дій; з проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а також забезпечення їх проведення у складі підрозділів внутрішньої безпеки та власної безпеки, що виконуються в межах українсько-російської, українсько-білоруської ділянок державного кордону, узбережжя Чорного моря, українсько-молдовської ділянки державного кордону, яка межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова, та в межах Запорізької, Херсонської областей, Нікопольської, Марганецької міських, Червоногригорівської селищної, Покровської, Мирівської сільських територіальних громад Нікопольського району, Зеленодольської міської, Грушівської сільської територіальних громад Криворізького району, Новопавлівської, Великомихайлівської сільських, Покровської селищної територіальних громад Синельниківського району Дніпропетровської області; з обладнання вогневих позицій та опорних пунктів за замислом військового командування на ділянках відповідальності органів Держприкордонслужби; із безпосереднього забезпечення безперебійного функціонування систем зв`язку, які застосовуються на пунктах управління (в оперативних штабах) для обміну та захисту інформації в системі управління військами; з несення прикордонної служби (бойового чергування) у складі прикордонних нарядів або призначеного підрозділу з охорони та оборони державного кордону в межах українсько-російської, українсько-білоруської ділянок державного кордону, узбережжя Чорного моря, а також українсько-молдовської ділянки державного кордону, що межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова; з пошуку та ліквідації ворожих диверсійно-розвідувальних груп у взаємодії з підрозділами Збройних Сил України, Національної гвардії України або Сил територіальної оборони (під загальним керівництвом військового начальника); з лікувально-евакуаційного забезпечення поранених та надання їм екстреної та (або) спеціалізованої медичної допомоги в межах областей України, окремі території яких визначені районами ведення воєнних (бойових) дій; 
2) бойової служби на блокпостах або контрольних постах органами, включеними до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, областей, які межують з українсько-російською, українсько-білоруською ділянками державного кордону, узбережжям Чорного моря, а також українсько-молдовською ділянкою державного кордону, що межує з територією Придністровського регіону Республіки Молдова, а на іншій території - у разі безпосередньої оборони цих об`єктів від вогневих уражень противника, відбиття нападу, звільнення їх у разі захоплення; 
3) без обов`язкової умови включення до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави: з усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій; з безпосереднього виявлення та фіксації повітряних цілей та інших об`єктів противника. 
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є: 
бойовий наказ (бойове розпорядження); 
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; 
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, у тому числі визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. 
Для військовослужбовців, які відряджені до військових частин, органів військового управління інших складових сил оборони, безпосередня участь у бойових діях або заходах, виконання (здійснення) бойових (спеціальних) завдань, за здійснення яких передбачається виплата додаткової винагороди, визначеної абзацами другим - четвертим підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей, та одноразової винагороди, визначеної підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей, підтверджується відповідними військовими частинами, органами військового управління інших складових сил оборони з наданням відомостей про періоди участі в бойових діях або заходах, виконання таких завдань та із зазначенням кількості днів виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених підпунктом 4 пункту 2 цих Особливостей. 
Так, у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, однак, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
При цьому, виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій не є визначальною (вичерпною) умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень. Умовою нарахування і виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, зокрема, у збільшеному розмірі є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
В контексті зазначеного слід враховувати, що за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиплатою відповідачем на користь військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 , відрядженого до ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зазначеної додаткової винагороди за період з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року.
Перевіряючи наявність належного документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах з відсічі збройній агресії рф проти України, як необхідної умови для нарахування та виплати такої винагороди, колегія суддів керується наступним.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав про те, що не може надати підтверджуючі документи, оскільки розпорядниками вказаних документів є лише відповідач, а тому тільки відповідач може надати вказані документи.
Наголошує, що до відомостей витягу з журналу бойових дій прикордонної зенітно-ракетної застави НОМЕР_3 прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону (в/ НОМЕР_4 ) ОСОБА_1 був направлений/відряджений та брав участь у складі ОУВ «Харків» у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Вовчанської територіальної громади Харківської області (брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора), а саме: 
- з 11 листопада 2023 року (на підставі БР коменданта 1 ПРИККШР №338 від 11 листопада 2023 року), з 15 грудня 2023 року (на підставі БР коменданта 1 ПРИККШР №545 від 13 грудня 2023 року), з 12-13 січня 2024 року (на підставі БР НПЗРЗ №7 від 12 січня 2024 року), з 17-19 січня 2024 року (на підставі БР НПЗРЗ №9 від 16 січня 2024 року), з 21-24 січня 2024 року (на підставі БР НПЗРЗ №9 від 16 січня 2024 року), з 01-03 лютого 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №16 від 31 січня 2024 року), 05 лютого 2024 р. (на підставі БР командира №82 від 05 лютого 2024 року), з 09-11 лютого 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №20 від 08 лютого 2024 р), з 13-15 лютого 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №22 від 12 лютого 2024 року), з 17-19 лютого 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №24 від 16 лютого 2024 року), з 21-23 лютого 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №26 від 20 лютого 2024 року), з 25-27 лютого 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №29 від 24 лютого 2024 року), з 29 лютого по 02 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №31 від 28 лютого 2024 року), з 04-06 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №34 від 03 березня 2024 року), з 08-10 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №37 від 07 березня 2024 року), з 12 14 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №40 від 11 березня 2024 року), з 16-18 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №44 від 15 березня 2024 року) з 20-22 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №46 від 19 березня 2024 року), з 24-26 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №48 від 23 березня 2024 року), з 28-30 березня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №48 від 27 березня 2024 року), з 01-03 квітня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №53 від 31 березня 2024 року), з 04-07 квітня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №53 від 04 квітня 2024 року), з 11-13 квітня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №61 від 10 квітня 2024 року), з 15-17 квітня 2024 р. (на підставі БР НПЗРЗ №63 від 14 квітня 2024 року).
Стверджує, що позивач брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора на підставі БР начальника 15 мобільного прикордонного загону №2160-БР-ДСК, БР коменданта 1 ПРИККШР №613 від 16 грудня 2023 року - відповідно до витягу ЖБД термін застосування «До окремого розпорядження». Представник апелянта звертає увагу, що деякі бойові розпорядження можуть діяти до наступного бойового розпорядження або можуть діяти протягом всього періоду перебування та виконання відповідних завдань (а тому вони потребують додаткового дослідження).
Крім того, відповідно до ЖБД, а саме: згідно Розділу 2 «Облік ведення бойових дій» Витягу з журналу бойових дій НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) позивач, приймав участь у бойових діях: 11.12.2023, 15.12.2023, 16.12.2023, 17.12.2023, 19.12.2023, 20.12.2023, 21.12.202, 24.12.2023, 25.12.2023, 27.12.2023, 28.12.2023, 29.12.2023, 30.12.2023, 31.12.2024, 01.02.2024, 02.01.2024, 03.01.2024, 05.01.2024, 06.01.2024, 08.01.2024, 09.01.2024, 13.01.2024, 15.01.2024, 16.01.2024, 17.01.2024, 20.01.2024, 23.01.2024, 28.01.2024, 30.01.2024, 01.03.2024, 01.04.2024, 12.04.2024 брав участь у веденні бойових дій.
Представник військової частини НОМЕР_1 у своїх поясненнях та додаткових доказах зазначив, що ОСОБА_1 здійснював бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, згідно яких мав право на отримання щомісяця додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань в межах охопленого позовними вимогами часу у наступні періоди: 01.11.2023 - 30.11.2023 (30 днів); 01.12.2023 - 31.12.2023 (31 днів); 01.01.2024 - 31.01.2024 (31 днів); 01.02.2024 - 29.02.2024 (29 днів); 01.03.2024 - 31.03.2024 (31 днів); 01.04.2024 - 30.04.2024 (30 днів). 
Вказані обставини підтверджуються відповідними витягами з наказів про виплату додаткової винагороди №903-ОС від 09.12.2023, №13-ОС від 09.01.2024, №142-ОС від 08.02.2024, №246-ОС від 08.03.2024, №429-ОС від 08.04.2024, №586-ОС від 08.05.2025, з додатками до даних наказів та витягами з рапортів коменданта першої прикордонної комендатури швидкого реагування з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року (а.с.129-137).
Згідно з довідкою щодо нарахованої та виплаченої додаткової винагороди за період проходження служби з листопада 2023 по квітень 2024 року від 01.04.2025 №430 за вказаний вище період позивач отримав додаткову винагороду на загальну суму 180 000,00 грн (а.с.146).
Відповідач підтвердив, що ОСОБА_1 здійснював бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень пропорційно часу виконання таких завдань.
Щодо отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень пропорційно часу виконання таких завдань, судова колегія враховує, що відповідний розмір грошового забезпечення виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. 
Райони бойових дій визначено відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.11.2023 року №301, від 01.12.2023 року №341, від 01.01.2024 року №2, від 01.02.2024 року №42, від 01.03.2024 року №82, від 01.04.2024 року №121, від 01.05.2024 року №170. 
В період, охоплений позовними вимогами, позивач не виконував відповідні бойові завдання на територіях визначених районами бойових дій, які дають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн, оскільки Вовчанська територіальна громада не входила в зону бойових дій, згідно відповідних наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, що виключає у спірному випадку можливість поширення на позивача положень підпункту 1 пункту 2 Особливостей.
Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 передбачає право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Тобто, збільшена до 100 000 гривень додаткова винагорода підлягає розрахунку відповідно до загальної тривалості участі військовослужбовця безпосередньо в бойових діях та здійсненні інших заходів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, за умов що військовослужбовець протягом всього місяця брав безпосередню участь в бойових діях та інших заходах, в той час як у разі менш тривалої участі ця сума зменшується прямо пропорційно часу участі у таких діях та заходах протягом місяця.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що Вовчанська територіальна громада Харківської області відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» віднесена до території можливих бойових дій, що свідчить про наявність у нього права на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, оскільки для цілей Постанови Кабінету Міністрів України №168 та Особливостей №726 райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються саме рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, а не наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.
Твердження апелянта щодо віднесення Вовчанської територіальної громади Харківської області з 10 травня 2024 року до території активних бойових дій, не спростовують висновків суду в даній частині, оскільки не охоплюються спірним періодом (до квітня 2024 року).
Доказів перебування ОСОБА_1 на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, сторонами не надано.
Верховний Суд у постанові від 03 грудня 2025 року у справі № 580/9654/24 зазначив про обов`язок суду встановити обставини стосовно того які завдання, на підставі яких бойових наказів (розпоряджень) та за якою посадою, у складі яких підрозділів (сил чи засобів) і де саме виконував військовослужбовець за період з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року та чим це підтверджується, а також співставлення відповідних доказів із нормами Порядку № 36.
У періоди, охоплені позовними вимогами, ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - водій другого зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону, що підтверджується наказами від 02.03.2023 №31-ОС та від 04.05.2023 №190-ОС (зв.а.с.25, 26). 
Судова колегія враховує, що на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року бойові накази/розпорядження сторонами не надано.
Відповідно до витягів з Журналу бойових дій ОСОБА_1 у спірні періоди з 11 листопада 2023 року до 22 квітня 2024 року залучався до проведення рекогносцировки в районі місцевості Вовчанськ, розвідки повітряного простору, прикриття КСП БРО, підрозділів оборони, артилерії, резервів від ударів повітряного противника, обладнання стартових позицій, запасних та хибних позицій, здійснення заходів маскування, створення вогневих груп, використання системи оповіщення про виявлення цілі, здійснення охорони мостів, відбиття ударів повітряного противника, бойового чергування на позиціях.
Таким чином, співставивши надані сторонами докази із нормами Порядку № 36 та Особливостей № 726, судова колегія дійшла висновку про те, що під час розгляду справи не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у спірні періоди.
Доказів невірного обліку днів безпосередньої участі у бойових діях або залученні до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, позивач не надав.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що військовою частиною НОМЕР_1 правомірно здійснювалося нарахування та виплата ОСОБА_1 передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди із розрахунку до 30 000 грн, а не 100 000 грн.
Доводи апелянта щодо поодиноких випадків виплати грошової винагороди іншим військовослужбовцям, судова колегія відхиляє, оскільки суд здійснює захист індивідуально визначених прав.
Щодо доводів апелянта про те, що суд не дотримався принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів зазначає наступне.
Суд першої інстанції під час відкриття провадження у справі в ухвалі від 21 жовтня 2024 року зобов`язав відповідача надати суду завірені копії:
- документів щодо нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення за період з 11 листопада 2023 року по 22 квітня 2024 року;
- документів, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань за період з 11 листопада 2023 р. по 22 квітня 2024 р., зокрема: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь позивача у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, позивач звертаючись до суду першої інстанції із позовною заявою, повинен підтвердити доводи, на які він посилається в обґрунтування позовної заяви та власної позиції.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем ані до суду першої та апеляційної інстанції не надано докази, які б підтвердили безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, в розрахунку до 100 000 грн на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі №580/10185/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан 

О.В.Карпушова