П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/39771/25	

Категорія: 105000000 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту:25.12.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2025 року Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Одеській області звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса)), третя особа ОСОБА_1 про:
- визнання протиправною та скасування постанови ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса) від 18 листопада 2025 року ВП 79311242 про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн.;
- стягнення судових витрат за подання позову за рахунок бюджетних асигнувань ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса) на користь ГУПФ України в Одеській області.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року по справі №420/5571/25, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року, ОСОБА_1 20 жовтня 2025 року проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2025 року. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2025 року становитиме 45 315,39 грн. Сума доплати за період з 01 січня 2025 року по 31 жовтня 2025 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 148 961,80 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Головне управління внесло відомості про виконання рішення у справі №420/5571/25 до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Облік судових рішень, які набрали законної сили здійснюється Пенсійним фондом України в Реєстрі судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, що наповнюється Головними управління. Виконання судових рішень, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету в порядку черговості їх надходження. Рішення суду буде виконано з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821 "Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень" (далі – Постанова №821).
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ГУПФ України в Одеській області не проведено ОСОБА_1 з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимальним розміром, без застосування обмежуючих коефіцієнтів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період дії воєнного стану" від 03 січня 2025 року №1 (далі – Постанова №1) та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01 січня 2025 року по день проведення перерахунку на виконання рішення суду по справі №420/1693/25.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року задоволено адміністративного позову ГУПФ України в Одеській області до ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса)про визнання протиправною та скасування постанови від 18 листопада 2025 року.
Визнано протиправною та скасовано постанову ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ (м. Одеса) від 18 листопада 2025 року ВП 79311242 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ГУПФ України в Одеській області, не заперечує факт невиконання рішення суду, що набрало законної сили, в частині виплати нарахованих пенсіонеру коштів, теперішній час та за минулий період, а лише зазначається, що виплата таких коштів здійснюватиметься після отримання певного бюджетного фінансування. ГУПФ України в Одеській області дуже часто вказує на часткове виконання рішення суду. Але такого поняття, в законах немає. Рішення або виконано, або ні. Крім того, у разі існування обставин, що дійсно ускладнюють виконання рішення суду, або роблять його неможливим, ГУПФ України в Одеській області могло, або зобов`язано було звернутись до суду із заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання відповідного рішення суду. Крім того, скасування постанов про накладення штрафу за невиконання судового рішення, позбавляє державного виконавця інструментів впливу на ГУПФ України в Одеській області в процесі примусового виконання рішення суду, підриває авторитет Судової влади, передбаченої ст. 6 Конституції України, авторитет Держави. Посилання на Постанову №821, не несе ніякою конкретиці щодо виконання рішень суду, все вказується взагалі, а тому не може бути підставою невиконання Конституції та Законів України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі №420/5571/25, що набрало законної сили 17 вересня 2025 року, зобов`язано ГУПФ України в Одеській області виплачувати з 01 січня 2025 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження максимальним розміром, без застосування обмежуючих коефіцієнтів, передбачених Постановою №1 та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01 січня 2025 року по день проведення перерахунку.
08 жовтня 2025 року Одеським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №420/5571/25.
09 жовтня 2025 року Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №79311242 з примусового виконання виконавчого листа №420/5571/25 про зобов`язання управління здійснити перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2025 року. У зазначеній постанові було вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
20 жовтня 2025 року ГУПФ України в Одеській області проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01 січня 2025 року .
Листом від 21 жовтня 2025 року ГУПФ України в Одеській області повідомило відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що після доопрацювання інформаційних систем для ведення обліку видатків на виплату судових рішень за джерелами їх фінансування (з урахуванням Постанови №821) буде виконано рішення суду у справі №420/5571/25.
18 листопада 2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденком О.С. прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання судового рішення у справі №420/5571/25.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції зробив висновок, що позовні вимоги ГУПФ України в Одеській області належать до задоволення.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі – Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 ч.1 ст. 3 Закону України №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно положень ч.ч.1, 3 ст. 18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 63 Закону України №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Згідно ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Враховуючи вищенаведені правові норми діючого законодавства, колегія суддів зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як вбачається зі змісту листа від 21 жовтня 2025 року за №1500-0405-5/174987 ГУПФ України в Одеській області повідомило ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі №420/5571/25, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати до пенсії за період з 01 січня 2025 року по 31 жовтня 2025 року в сумі 148 961,80 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
До листа надано копію перерахунку пенсії та копію розрахунку на доплату.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи, фактично, ГУПФ України в Одеській області вчинено лише нарахування вказаної доплати, а не її виплату, що прямо передбачено судовим рішенням.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.
Як зазначено державним виконавцем у спірній постанові про накладення штрафу, апелянтом проведено перерахунок пенсії, однак сума доплати не виплачена. Разом з цим, ГУПФ України в Одеській області не надано належних доказів на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів або ж їх перерозподілу. Обґрунтування щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати не підтверджено належними доказами.
У свою чергу, здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Окрім цього, до відділу не надано доказів внесення Головним управлінням інформації про виконання суду до автоматизованої бази даних обробки пенсійної документації.
Більше того, не надано належних доказів в підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для погашення заборгованості, як не надано інформації щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, а також не зазначено, який обсяг коштів сплачений іншим стягувачам в порядку черговості надходження.
За наведених обставин, старший державний виконавець дійшов висновку, що незважаючи на наявний обов`язок виконати судове рішення, Головне управління не вжило належних заходів для повного та належного виконання судового рішення, а невиплата заборгованості є протиправною та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.
Апеляційний суд наголошує, що пенсійний орган зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, проте, таких доказів Головним управлінням не надано ані відповідачу, ані до суду першої та апеляційної інстанцій.
При цьому, колегія суддів вважає хибними висновок суду першої інстанції, що включення нарахованих органом Пенсійного фонду сум пенсії до відповідного реєстру судових рішень та поставлення у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, оскільки в підтвердження зазначених обставин позивачем не надано жодних доказів, а матеріали справи таких не містять.
Відтак, відповідно до установлених у справі обставин, пенсійним органом не здійснено належних заходів, в межах наявних у нього повноважень, для повного та своєчасного виконання судового рішення у справі №420/5571/25.
Враховуючи наведене колегія суддів доходить висновку про невиконання боржником судового рішення у справі №420/5571/25 без поважних причин, що є законодавчо передбаченою підставою для накладення на позивача штрафу відповідно до приписів ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".
Підсумовуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що спірна постанова про накладення штрафу у розмірі 5 100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №79305889 є правомірною та не підлягає скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та відповідно про відмову в задоволенні позовних вимог ГУПФ України в Одеській області.
Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушенні норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2025 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 травня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.