ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2026 р. Справа № 911/666/24 (911/613/26)

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Агро 2021» в особі ліквідатора Данілова Артема Івановича
до ОСОБА_1 
про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів 
у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Агро 2021»
За участі: 
від відповідача – Карасьов О.С.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Агро 2021» (далі – боржник, банкрут) на стадії ліквідаційної процедури.
Ухвалою Суду від "15" квітня 2024 р, зокрема, відкрито провадження у справі №911/666/24 (911/3154/25) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит Агро 2021» .
Постановою від "08" жовтня 2024 р. ухвалено відкрити ліквідаційну процедуру; призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича (далі – арбітражний керуючий, ліквідатор).

Суть спору.
До Суду від банкрута в особі ліквідатора надійшов позов до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів (справа №911/613/26).

Ліквідатор просить суд:
1. Визнати недійсним Правочин № 1 – надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фаворит Агро 2021» відповідно до Договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р. на суму 546 000,00 грн. в межах якого вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута 31.05.2022 р коштів у сумі 199 500,00 грн; 27.09.2022 р – 44 000,00 грн; 17.11.2022 р – 210 000,00 грн; 17.11.2022 р. – 30 000,00 грн; 02.12.2022 р. – 60 000,00 грн; 02.12.2022 р - 2500,00 грн. Всього 546 000,00 грн.
2. Визнати недійсним Правочин № 2 – надання ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги на користь ТОВ «Фаворит Агро 2021» без укладення письмового договору на суму 243 700,00 грн., в межах якого вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута 09.11.2021 р. коштів у сумі 1700,00 грн; 10.11.2021 р- 242 000,00 грн. Всього 243 700,00 грн.
3. Визнати недійсним Правочин № 3 – надання грошових коштів ТОВ «Фаворит Агро 2021» (Позикодавець) у позику ОСОБА_1 (Позичальник) згідно з Договором № 005-ПФД від 10.10.2021 р., в межах якого було вчинено майнові дії переказу банкрутом на користь відповідача 29.10.2021 р коштів у сумі 44 000,00 грн; 10.11.2021 р – 8 000,00 грн; 11.11.2021 р – 33 000,00 грн; 12.11.2021 р – 70 000,00 грн; 12.11.2021 р. – 49 000,00 грн; 15.11.2021 р – 10 300,00 грн; 19.11.2021 р. – 100 000,00 грн; 19.11.2021 р – 80 000,00 грн; 31.12.2021 р – 46 000,00 грн; 21.01.2022 р. – 50 000,00 грн. Всього 490 300,00 грн.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фаворит Агро 2021» грошові кошти в сумі 490 300,00 грн., сплачені ТОВ «Фаворит Агро 2021» на користь ОСОБА_1 в межах виконання Правочину № 3 – надання грошових коштів ТОВ «Фаворит Агро 2021» (Позикодавець) у позику ОСОБА_1 (Позичальник) згідно з Договором № 005-ПФД від 10.10.2021 р.;
5. Визнати недійсним Правочин № 4 – повернення ТОВ «Фаворит Агро 2021» на користь ОСОБА_1 поворотно фінансової допомоги згідно договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р., в межах якого було вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута 01.02.2022 р коштів у сумі 320 000,00 грн; 03.02.2022 р.- 154 670,00 грн; 04.02.2022 р – 20 000,00 грн; 10.05.2022 р. - 350,00 грн; 26.10.2022 р. – 250 000,00 грн; 28.10.2022 р – 115 000,00 грн; 11.11..2022 р – 169 500,00 грн. Всього 1 029 520,00 грн.
6. Визнати недійсним Правочин № 6 – надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фаворит Агро 2021» відповідно до Договору № 007-ПФД від 01.02.2022 р. на суму 999 000,00 грн., в межах якого було вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута 04.02.2022 р. коштів у сумі 460 000,00 грн; 18.01.2023 р. – 80 000,00 грн; 20.01.2023 р. – 50 000,00 грн; 20.01.2023 р. – 149 500,00 грн; 30.01.2023 р – 139 500,00 грн; 08.02.2023 р. – 120 000,00 грн. Всього 999 000,00 грн.
7. Визнати недійсним Правочин № 7 – сплата ТОВ «Фаворит Агро 2021» на користь ОСОБА_1 грошових коштів як повернення ТОВ «Фаворит Агро 2021» позики на користь ОСОБА_1 згідно з договором поворотної фінансової допомоги № 007-ПФД від 01.02.2022 р., в межах якого було вчинено майнові дії щодо переказу банкрутом на користь відповідача 14.02.22 коштів у сумі 5000,00 грн; 15.02.22 – 10 200,00 грн; 17.02.22 - 1500,00 грн; 22.02.22 - 12400,00 грн; 22.02.22 - 10000,00 грн; 01.03.22 - 100000,00 грн; 12.04.22 - 45000,00 грн; 18.04.22 - 60000,00 грн; 19.04.22 – 20 100,00 грн; 21.04.22 - 5000,00 грн; 22.04.22 - 50000,00 грн; 27.04.22 - 11050,00 грн; 02.05.22 - 15200,00 грн; 09.05.22 - 5000,00 грн; 18.05.22 - 7000,00 грн; 27.05.22 - 7000,00 грн; 13.06.22 - 7000,00 грн; 24.06.22 - 6000,00 грн; 07.07.22 - 3000,00 грн; 14.07.22 - 4000,00 грн; 20.07.22 - 6000,00 грн; 28.07.22 - 7000,00 грн; 16.08.22 - 3300,00 грн; 18.08.22 - 5200,00 грн; 29.08.22 - 2000,00 грн; 06.09.22 - 1300,00 грн; 30.09.22 - 100000,00 грн; 03.10.22 - 60000,00 грн; 04.10.22 - 60000,00 грн; 05.10.22 - 60000,00 грн; 06.10.22 - 5000,00 грн; 07.10.22 - 60000,00 грн; 10.10.22 - 60000,00 грн; 12.10.22 - 63000,00 грн. Всього 877 250,00 грн. 
8. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фаворит Агро 2021» грошові кошти в сумі 877.250,00 грн., сплачені ТОВ «Фаворит Агро 2021» на користь ОСОБА_1 в межах виконання Правочину № 7 – сплата ТОВ «Фаворит Агро 2021» на користь ОСОБА_1 грошових коштів як повернення ТОВ «Фаворит Агро 2021» позики на користь ОСОБА_1 згідно з договором поворотної фінансової допомоги № 007-ПФД від 01.02.2022 р.

Позовні вимоги ліквідатора обгрунтовані наступним: 
- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; 
- боржник оплатив іншій особі у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; 
- боржник уклав договір із заінтересованою особою.
- спірні правочини не можуть розглядатися як ізольовані або нейтральні господарські операції, оскільки: укладені в умовах вже встановленої судами фраудаторної моделі поведінки керівника; відбувалися паралельно з виведенням коштів на користь самого директора та інших пов`язаних осіб; сприяли формуванню контрольованої кредиторської заборгованості;
- надання коштів ОСОБА_1 у позику ТОВ «Фаворит Агро 2021» в межах спірних договорів не стабілізувало фінансовий стан підприємства, а лише створило підстави для включення її вимог до реєстру кредиторів та зменшення можливості задоволення вимог незалежних кредиторів;
- правочини з ОСОБА_1 є складовою частиною єдиної системи фраудаторних дій, організованої керівником боржника ОСОБА_2 , що полягала у системному виведенні ліквідних активів; їх повторному внесенні у вигляді позик; нарощуванні контрольованої заборгованості; погіршенні становища зовнішніх кредиторів.

Відповідач заперечує проти позову виходячи з наступного:
- Позивач у справі №911/666/24 зазначав про правомірність і реальність укладення відповідних 5-ти правочинів із ОСОБА_1 , а тепер у даній справі №911/666/24 (911/613/26) фактично займає позицію про їх необґрунтованість, сумнівність і безтоварність, а також розбиває їх вже на 7 правочинів, з метою позбавити ОСОБА_1 статусу кредитора у справі №911/666/24 або обмежити її кредиторські вимоги;
- обставини у справах №911/666/24 (911/340/25), №911/666/24 (911/341/25), №911/666/24 (911/335/25) не можуть бути преюдиційними, оскільки Рішення суду першої інстанції та постанови Апеляційного суду були скасовані постановами Верховного суду;
- в справах №911/666/24 (911/340/25), №911/666/24 (911/341/25), №911/666/24 (911/335/25), ОСОБА_1 участі не брала, і відносно неї жодних обставин не встановлено. Інші особи, які є учасниками згаданих справ, не є учасниками даної справи №911/666/24 (911/613/26);
- позивачем не доведено наявність порушеного або оспорюваного права позивача, що є, на думку відповідаача, підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову;
- спірні майнові дії щодо переказу відповідачем коштів банкруту апріорі не могли бути вчинені на шкоду боржнику, адже правочини фактично наповнили ТОВ «Фаворит Агро 2021» грошовою масою;
- визнання вказаних правочинів недійсними, ніяким чином не вплине на обов`язок ТОВ «Фаворит Агро 2021», як боржника за ними, повернути ОСОБА_1 грошові кошти, отримані за ними, які вже включені до кредиторських вимог, не змінить майнового стану боржника, не призведе до припинення зобов`язання боржника з повернення одержаних за цим договором коштів та повернення кредитором до ліквідаційної маси майна боржника згідно з частиною 3 статті 42 КУзПБ, що і є метою визнання недійсними правочинів боржника за вказаною статтею.

Короткий хід справи.
Ухвалою від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
30.03.2026 до Суду від відповідача надійшов відзив.
14.04.2026 до Суду від позивача надійшла відповідь на відзив.
20.04.2026 до Суду від відповідача надійшла заява про залишення без розгляду відповіді на відзив.
У судовому засіданні 23.04.2026 судом задоволено заяву відповідача від 20.04.2026 та залишено без розгляду відповідь на відзив.
13.05.2026 до Суду від відповідача надійшли пояснення.
13.05.2026 до Суду від позивача надійшли заперечення.
19.05.2026 до Суду від позивача надійшли пояснення та клопотання про розгляд справи без участі ліквідатора.
26.05.2026 до Суду від відповідача надійшли пояснення.
03.06.2026 до Суду від відповідача надійшла заява про відвід судді Гребенюк Т.Д. від розгляду цієї справи.
Ухвалою від 04.06.2026 визнано необґрунтованою заяву відповідача про відвід судді Гребенюк Т.Д.
Ухвалою від 04.03.2026 (суддя Сокуренко Л.В.) постановлено заяву представника ОСОБА_1 № б/н від 02.06.2026 (вх. № суду 9715/26 від 03.06.2026) про відвід судді Гребенюк Т.Д. від розгляду справи № 911/666/24 (911/613/26) залишити без задоволення.
05.06.2026 до Суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
У судовому засіданні 25.06.2026 Судом було оголошено вступну та резолютивну частину Рішення.

Обставини справи та їх правова кваліфікація.

Суд зазначає, що позовні вимоги ліквідатора заявлені щодо правочинів (майнових дій), що опосередковували господарські правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ "Фаворит Агро 2021", які були предметом дослідження та аналізу під час розгляду заяви кредитора ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника ТОВ «Фаворит Агро 2021». За результатами розгляду вказаної заяви Судом було визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника у розмірі 1387670,00грн., та встановлено фактичні обставини господарських правовідносин, що відображено в Ухвалі від 09.04.2025 про визнання/відхилення вимог кредитора.

Щодо пункту 1 позовних вимог, згідно яких ліквідатор просить суд визнати недійсним Правочин № 1 – надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 на користь ТОВ “Фаворит Агро 2021” відповідно до Договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р. на суму 546000,00 грн. в межах якого вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута коштів у сумі 546000,00 грн., Судом під час розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора ОСОБА_1 до боржника ТОВ "Фаворит Агро 2021" встановлено таке.

10.10.2021 між відповідачем (позикодавець) та банкрутом (позичальник) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №005-ПФД (Договір) /т.1 ас.132/
Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Підписання даного Договору свідчить про факт передачі позикодавцем грошових коштів позичальнику. Підтвердженням повернення позики позичальником позикодавцю є укладена додаткова угода до Договору поворотної фінансової допомоги.
Згідно з п. 2.1. Договору Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі суми 2500000,00 грн. без ПДВ.
У п. 3.1. Договору визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 31.12.2024.
Позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю (п. 7.1. Договору).
Відповідач сплатив банкруту 546000,00 грн., з призначенням платежу Надання поворотно фінансової допомоги згідно договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р., що підтверджується платіжними інструкціями від 31.05.2022, 27.09.2022, 17.11.2022 та 02.12.2022.

Щодо пункту 2 позовних вимог, згідно яких ліквідатор просить суд визнати недійсним Правочин № 2 – надання ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги на користь ТОВ “Фаворит Агро 2021” без укладення письмового договору на суму 243 700,00 грн., в межах якого вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута 09.11.2021 р. коштів у сумі 243700,00 грн., Судом під час розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора ОСОБА_1 до боржника ТОВ "Фаворит Агро 2021" встановлено таке.
В межах Правочину №2 (Надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 (Позикодавець) на ТОВ “Фаворит Агро 2021” (Позичальник) без укладення договору), кредитор надала, а банкрут отримав без укладення договору кошти в сумі 243700,00 грн.
Відповідач сплатив банкруту 243700,00 грн., з призначенням платежу “Внесення поворотно фінансової допомоги ОСОБА_1 ”, що підтверджується платіжними інструкціями від 09.11.2021 та 10.11.2021.

Щодо пункту 3, 4 та 5 (позивачем позовну вимогу пронумеровано "1") позовних вимог, згідно яких ліквідатор просить суд визнати недійсним Правочин № 3 – надання грошових коштів ТОВ “Фаворит Агро 2021” (Позикодавець) у позику ОСОБА_1 (Позичальник) згідно з Договором № 005-ПФД від 10.10.2021 р., в межах якого було вчинено майнові дії переказу банкрутом на користь відповідача коштів у сумі 490300,00 грн. та стягнути вказані кошти з відповідача на користь банкрута, а також визнання недійсним Правочину № 4 – повернення ТОВ “Фаворит Агро 2021” на користь ОСОБА_1 поворотно фінансової допомоги згідно договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р., в межах якого було вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута коштів у сумі 1029520,00 грн., Судом під час розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора ОСОБА_1 до боржника ТОВ "Фаворит Агро 2021" встановлено таке.
10.10.2021 між банкрутом (позикодавець) та відповідачем (позичальником) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №005-ПФД (Договір) /т.1 ас.133/.
Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Підписання даного Договору свідчить про факт передачі позикодавцем грошових коштів позичальнику. Підтвердженням повернення позики позичальником позикодавцю є укладена додаткова угода до Договору поворотної фінансової допомоги.
Згідно з п. 2.1. Договору Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі суми 800000,00 грн. без ПДВ.
У п. 3.1. Договору визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 10.10.2030.
Позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю (п. 7.1. Договору).
Банкрут сплатив відповідачу 490300,00 грн., з призначенням платежу “Поворотна фінансова допомога згідно договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р. на рах. 26202131597259”, що підтверджується платіжними інструкціями від 29.10.2021, 10.11.2021, 11.11.2021, 12.11.2021, 15.11.2021, 19.11.2021, 31.12.2021 та 21.01.2022.
Відповідач ОСОБА_1 сплатила банкруту ТОВ "Фаворит Агро 2021" - 1029520,00 грн. з призначенням платежу “Повернення поворотно фінансової допомоги згідно договору № 005-ПФД від 10.10.2021 р.”, що підтверджується платіжними інструкціями від 01.02.2022, 03.02.2022, 04.02.2022, 10.05.2022, 26.10.2022, 28.10.2022 та 11.11.2022.
В межах Правочину №3 (Надання поворотної фінансової допомоги ТОВ “Фаворит Агро 2021” (Позикодавець) на користь ОСОБА_1 (Позичальник) відповідно до Договору № 005-ПФД про надання поворотної фінансової допомоги від 10.10.2021 р.) банкрут надав кредитору кошти в сумі 490300,00 грн. В свою чергу кредитор повернув банкруту 1029520,00 грн. (в межах правочину №4, як це зазначає ліквідатор у цьому позові).
Таким чином, кредитором (позичальник) було повернуто банкруту (позикодавець) в повному обсягу раніше отриману відповідно до Договору № 2 позику в сумі 490300,00 грн., а крім того додатково сплачено 539220,00 грн.

Щодо пункту 6 (позивачем позовну вимогу пронумеровано "5") позовних вимог, згідно яких ліквідатор просить суд визнати недійсним Правочин № 6 – надання поворотної фінансової допомоги ОСОБА_1 на користь ТОВ “Фаворит Агро 2021” відповідно до Договору № 007-ПФД від 01.02.2022 р. на суму 999 000,00 грн., в межах якого було вчинено майнові дії щодо переказу відповідачем на користь банкрута коштів у сумі 999 000,00 грн., Судом під час розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора ОСОБА_1 до боржника ТОВ "Фаворит Агро 2021" встановлено таке.
01.02.2022 між банкрутом ТОВ "Фаворит Агро 2021" (згідно умов договору - позикодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (згідно умов договору - позичальником) укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №007-ПФД (Договір) /т.1 ас.134/.
Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Підписання даного Договору свідчить про факт передачі позикодавцем грошових коштів позичальнику. Підтвердженням повернення позики позичальником позикодавцю є укладена додаткова угода до Договору поворотної фінансової допомоги.
Згідно з п. 2.1. Договору Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі суми 950000,00 грн. без ПДВ.
У п. 3.1. Договору визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01.03.2042.
Позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю (п. 7.1. Договору).
Фактично ж за цим правочином відповідач ОСОБА_1 сплатила банкруту 999000,00 грн. з призначенням платежу “Надання поворотно фінансової допомоги згідно договору № 007-ПФД від 01.02.2022 р.”, що підтверджується платіжними інструкціями від 04.02.2022, 18.01.2023, 20.01.2023, 30.01.2023 та 08.02.2023 (хоча в договорі ОСОБА_1 зазначена як позичальник, а не як позикодавець).

Щодо пункту 7 (позивачем позовну вимогу пронумеровано "6") та 8 (позивачем позовну вимогу пронумеровано "7") позовних вимог, згідно яких ліквідатор просить суд визнати недійсним Правочин № 7 – сплата ТОВ “Фаворит Агро 2021” на користь ОСОБА_1 грошових коштів як повернення ТОВ “Фаворит Агро 2021” позики на користь ОСОБА_1 згідно з договором поворотної фінансової допомоги № 007-ПФД від 01.02.2022 р., в межах якого було вчинено майнові дії щодо переказу банкрутом на користь відповідача 14.02.22 коштів у сумі 877 250,00 грн. та стягнення вказаних коштів з відповідача на користь банкрута, Судом під час розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора ОСОБА_1 до боржника ТОВ "Фаворит Агро 2021" встановлено таке.
Банкрут ТОВ «Фаворит Агро 2021» сплатив відповідачу ОСОБА_1 877250,00 грн. з призначенням платежу “Повернення поворотно фін. Доп. Згідно дог. № 007-ПДФ від 01.02.2022 р. на рах. 26202131597259.40010101.980 без ПДВ” (хоча в договорі зазначений як позикодавець, а не позичальник).

Суд зазначає, що господарські правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ "Фаворит Агро 2021", які виникли з правочинів (майнових дій) між вказаними особами, і вимога про визнання яких недійсними наразі заявлена ліквідатором, були предметом дослідження та аналізу під час розгляду заяви кредитора ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника ТОВ «Фаворит Агро 2021». За результатами розгляду вказаної заяви Судом було визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника у розмірі 1387670,00грн., що відображено в Ухвалі від 09.04.2025 про визнання/відхилення вимог кредитора.

У вказаній Ухвалі, проаналізувавши майнові дії сторін та правочини між сторонами, які оформлені письмовими договорами та які відбулися без підписання письмових договорів як окремих документів, дослідивши рух коштів за правочинами як на користь боржника від кредитора ОСОБА_1  (відповідача у цій справі), так і на користь кредитора ОСОБА_1 від боржника, Суд дійшов висновку, що "...наданими у справі доказами, а саме копіями договорів та платіжних доручень/інструкцій, підтверджується наявність та правомірність вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Фаворит Агро 2021" у сумі 1450670,00 грн...." (хоча грошові вимоги і були визнаній в меншій сумі, з огляду на заявлений кредитором до визнання їх розмір).
Судом встановлено, що за всіма вказаними вище та оспорюваними наразі правочинами банкруту відповідачем було перераховано більше коштів, ніж банкрут переказав відповідачеві. Так, відповідач всього переказав банкруту 2818220,00 грн. (546000,00 грн + 243700,00 грн + 1029520,00 грн + 999000,00 грн), тоді як банкрут переказав відповідачу 1367550,00 грн. (490300,00 грн + 877250 грн), що і відображено в Ухвалі від 09.04.2025 про визнання/відхилення вимог кредитора: 1450670,00 грн. = 2818220,00 грн. - 1367550,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам в аспекті спірних правовідносин, Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 42 КУзПБ, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:
- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;
- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;
- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;
- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;
- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:
- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;
- боржник уклав договір із заінтересованою особою;
- боржник уклав договір дарування.
Спростування майнових дій виступає як заперечення, відхилення, оспорення фактичних даних чи обставин, що визначають правомірність майнових дій боржника, та може мати форму визнання недійсними (незаконними, нечинними) дій боржника, які вчинені щодо розпорядження його майном на підставі рішень власника або його органів управління (керівника боржника, власника боржника, загальних зборів боржника тощо).
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 13.02.2019 у справі № 04/01/5026/1089/2011.
Законодавство у сфері банкрутства містить спеціальні та додаткові, порівняно із нормами Цивільного кодексу України, підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, і застосовуються тоді коли боржник перебуває в особливому правовому режимі, який врегульовано законодавством про банкрутство.
У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника, кредитор (інші особи) зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, отримане від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.
Вказана процедура спрямована на повернення до складу конкурсної маси відчужених за такими правочинами активів. Можливість оспорення та спростування майнових дій боржника насамперед необхідна для забезпечення зберігання майна боржника в інтересах конкурсних кредиторів.
Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 202 ЦК України).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (абз 7 пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування /ч.1 ст.216 ЦК України/.
Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси /ч.1 ст. 61 КУзПБ/.
«Фраудаторністю» позначається семантичний смисл правочину (договору, майнової дії, поведінки, рішення) як такого, воля сторін якого і мета шахрайські (з метою обману). Цим терміном позначаються численні юридично значимі дії, які чиняться учасниками цивільних/господарських відносин всупереч праву іншої особи, аби її ошукати (обдурити).
Сутність терміну фраудатор» описується в рішеннях ВС та розкривається через його значення в іноземних мовах (лат., англ., нім., роман): frau?s, fraudator, datorіе, dator, schikane, що означає - шахрайство, брехня, знущання (над здоровим глуздом), недобросовісний боржник, обман, хитрість, зрада, підступ, каверза і подібне.
За відсутності легального визначення у правозастосовній практиці на цей момент сформовано розуміння, що фраудаторним є правочин, вчинений боржником на шкоду інтересам кредиторів.
Так, фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до ст. 7 КУзПБ на підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин 3, 6 ст. 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину лише на підставі ст. 234 ЦК України. У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника (Постанова Верховного Суду у справі № 910/17629/18 (910/12093/20) від 09.02.2023).
У Постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 904/624/19 вказується наступне.
Договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора.
Що ж до фраудаторного правочину як зловживання правом, то намір заподіяти зло є неодмінним і єдиним надійним критерієм шикани (зловживання правом).
Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.
У разі невстановлення судом недобросовісної поведінки сторін оскаржуваного договору, недоведення, що його укладено в період настання у боржника зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого він перестав бути платоспроможним, підстав вважати оскаржуваний правочин фраудаторним та таким, що укладений на шкоду кредитору, немає (Постанова Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №902/1023/19 (902/508/20))
Правочини боржника можуть бути визнані недійсними, зокрема, на підставі положень ст. 42 ГПК України та з огляду на завдану боржнику шкоду. 

Шкода завжди є протиправною. Згідно з ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральнихзасад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, яківстановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки,встановлені законом.
Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1066 ЦК України). 
Судом вище встановлено, що за всіма оспорюваними наразі правочинами банкруту відповідачем було перераховано більше коштів, ніж банкрутом перераховано відповідачеві. Так, відповідач всього переказав банкруту 2 818 220,00 грн. (546000,00 грн + 243 700,00 грн + 1 029 520,00 грн + 999 000,00 грн), тоді як банкрут переказав відповідачу 1 367 550,00 грн. (490300,00 грн + 877250 грн), що і відображено в Ухвалі від 09.04.2025 про визнання/відхилення вимог кредитора: 1450670,00 грн. = 2 818 220,00 грн - 1 367 550,00 грн.
Відстність шкоди, завданої банкруту (а отже, і кредиторам боржника), контрагентом за правочином в результаті укладення правочинів (вчинення майнових дій) у даній справі - кредитором ОСОБА_1 виключає недійсність таких правочинів як таких, що укладені на шкоду боржнику/кредиторам, зокрема, з підстав, передбачених ст. 42 КУзПБ, як на те посилається ліквідатор.
Суд погоджується з позицією ліквідатора, що банкрут та відповідач є заінтересованими особами, що встановлено Судом під час провадження у справі про банкрутство. Але навіть цей факт за відсутності шкоди не означає недійсності правочинів, що вчинені між такими особами.
Посилання ліквідатора на те, що між ОСОБА_1 та ТОВ "Фаворит Агро 2021" відбувався не реальний економічних оборот, а штучний циркуляційний рух коштів у межах контрольованого кола заінтересованих осіб (про що свідчать правочини, про недійсність яких заявляє ліквідатор), за висновком Суду, не доведені належними та допустими доказами, отже, позбавлені фактичного (фактологічного) підґрунтя у цій справі, хоча відповідні процеси можуть мати місце в господарській діяльності.
Твердження ліквідатора в обгрунтування позовних вимог про те, що відповідачем не надано доказів, які б підтвердили реальне, самостійне та легальне походження коштів, Суд вважає неспроможними, оскільки, по-перше, щодо відповідача діє презумпція розумності та добросовісності його поведінки (ч.5 ст. 12 ЦК України); по-друге, у спорі про визнання договору недійсним саме на позивача покладається обов`язок доведення обгрунтованості позовних вимог, в той час як на відповідача-контрагента у цьому спорі не покладається підвищенний стандарт доказування дійсності правочинів; по-третє, підвищений стандарт доказування був витриманий щодо наявності та розміру грошових вимог ОСОБА_1 ; по-четверте, ліквідатор під час розгляду грошових вимог кредитора ОСОБА_1 до боржника не посилався на недійсність правочинів, які були підставою виникнення грошових вимог, та не заперечував проти визнання грошових вимог, звертаючи лише увагу, що між сторонами було укладено п`ять окремих правочинів, в межах виконання ких сторонами проведено низку грошових операцій.
Не заперечуючи права на звернення ліквідатора з позовом при визнання недійсними правочинів (спростування майнових дій) вчинених боржником, але враховуючи наведені вище міркування - презумпцію добросовісності та розумності поведінки відповідача; розподіл тягаря доказування у спорі про недійсність павочинів та при розгляді грошових вимог кредитора до боржника; визнання ліквідатором грошових вимог, - на думку Суду, вимоги ліквідатора про визнання правочинів, укладених між боржником та кредитором ОСОБА_1 , недійсними свідчать фактично про намагання "провести ревізію", "переглянути" розмір (наявність) грошових вимог кредитора ОСОБА_1 , які були визнані Судом, про що постановлено Ухвалу від 09.04.2025 про визнання/відхилення вимог кредитора. 

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі обгрунтоване тим, що у справі №911/666/24 (911/1415/25) визнано недійсним Договір № 007-ПФД від 10.10.2021 за яким банкрут є позикодавцем, а відповідач - позичальником та просить закрити провадження у справі з огляду на положення п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України та п.2 ч.1 ст. 175 ГПК України.
Господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу /п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України/.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами /п.2 ч.1 ст. 175 ГПК України/.
Суд зазначає, що у цій справі №911/666/24 (911/613/26) предметом судового розгляду інші правовідносини за договором, з такими самими реквізитами - номер і дата, але за яким відповідач є позикодавцем, а банкрут - позичальником, тобто навпаки, а тому відмоляє у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд Київської області - 

УХВАЛИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 25.06.2026 року.

Суддя   Т.Д. Гребенюк