Справа № 477/506/26  Провадження № 3/477/320/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 р. м. Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління державного нагляду (контролю) у Миколаївській області державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, 
до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2026 року на адресу суду надійшла справа про адміністративне правопорушення №477/506/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2026 року, №ПП, 016028, 26 лютого 2026 року близько 18-30 години ОСОБА_1 на автодорозі М-14, 153 км. поблизу м. Миколаєва здійснював господарську діяльність, а саме: перевозив пасажирів на транспортному засобі «ІVEKO», державний номер НОМЕР_1 , без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, яка визначена ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 58 ГК України та /або без одержання ліценції відповідного виду підприємницької діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 164 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно за місцем проживання.
Особа була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, була повідомлена про розгляд справи Вітовським районним судом Миколаївської області.
Виклики до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , з огляду на що він вважається належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляд справи. 
Відповідно до статті 268 КУпАП явка особи при розгляді цієї справи не визначена як обов`язкова.
З огляду на вказане, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно зі статтею 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Крім цього, однією з ознак господарської діяльності є систематичність. 
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на протокол ОСОБА_1 ставиться у провину здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності.
Разом з тим, долучені до протоколу докази не підтверджують винуватість особи.
Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність – надавав послуги, про це лише зазначено у протоколі.
У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та не надано доказів щодо виручки, отриманої від надання цих послуг. Відсутні докази вилучення виручки. Матеріали справи не містять відповідних даних та доказів на підтвердження вищезазначене.

Крім цього, господарська діяльність передбачає систематичну реалізацію та одержання прибутку від перевезення пасажирів, в свою чергу матеріали справи не містять відповідних доказів. 
Відсутні будь-які письмові пояснення свідків, пасажирів з цього приводу. 
З огляду на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення дій одноразово – 26 лютого 2026 року, в той час, як господарська діяльність передбачає вчинення систематичних дій та протягом певного періоду.
Таким чином, виходячи із зазначеного, вбачається, що викладена фабула адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, не відповідає кваліфікуючим ознакам адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 . 

Матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення, копію посвідчення водія ОСОБА_1 , копію технічного паспорту та фото автомобіля у темний час доби. 
Само по собі копія посвідчення водія, копія технічного паспорту та фото автомобіля не можуть свідчити про здійснення особою господарської діяльності.
Аналізуючи вищевикладене, приходжу до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів, які підтверджують зайняття ним господарською діяльністю не надано.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю. 
Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вітовський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя  В.В.Полішко